Постанова
Іменем України
 
30 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 720/1043/17
провадження № 61-41805св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Тарасівці»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, Тарасовецька сільська рада Новоселицького району,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівці» на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 05 липня 2018 року в складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2017 року СТОВ «Тарасівці» звернулося із позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, Тарасовецької сільської ради Новоселицького району про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що СТОВ «Тарасівці» було передано, як правонаступнику КСП «Тарасівці», у колективну власність 2 785 га та в постійне користування 314,4 га. СТОВ «Тарасівці» стало відомо, що Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із земель СТОВ «Тарасівці» надало ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,7671 га для ведення особистого підсобного господарства. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку видавалось на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області № 24-1054/14-15-СГ від 11 серпня 2018 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Спірна земельна ділянка надана із земель які перебувають у колективній власності СТОВ «Тарасівці».
 
СТОВ «Тарасівці» зазначало, що згідно постанови Вищого господарського суду України від 02 жовтня 2012 року та ухвали господарського суду Чернівецької області від 26 грудня 2013 року у справі № 5027/94/2012 за позовом прокурора Новоселицького району в інтересах держави в особі Тарасовецької сільради Новоселицького району про визнання недійсним державного акту на право колективної власності на землю, СТОВ «Тарасівці» Новоселицького району є правонаступником колгоспу «Тарасівці» Новоселицького району.
 
СТОВ «Тарасівці» просило:
визнати недійсним свідоцтво про право власності серії СТА № 930037 від 01 вересня 2015 року, видане ОСОБА_1 , на земельну ділянку, кадастровий номер 7323088300:02:009:0165.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2018 року у складі судді Вівчар Г. А., позовні вимоги задоволено. 
 
Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності серії СТА 930037 від 01 вересня 2015 року, видане ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер 7323088300:02:009:0165, з номером запису про право в державному реєстрі прав 10996547. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:
державний акт на право колективної власності на землю серії ЧВ № 000087, виданий колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району є титульним документом, який був отриманий у встановлений порядок та спосіб у відповідно чинного на момент видачі законодавства і підтверджує право колективної власності СТОВ «Тарасівці» як правонаступника колгоспу «Тарасівці»;
є накладення земельної ділянки загальною площею 0,7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 на земельну ділянку, що перебуває в колективній власності СТОВ «Тарасівці» Новоселицького району на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ № 000087, виданого колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району відповідно до рішення Тарасовецької сільради від 03 липня 1995 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27;
наказ Держземагенства у Чернівецькій області від 11 серпня 2015 року за № 24-1054/14-15 про затвердження технічної документації та передачею у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0.7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, порушує права СТОВ «Тарасівці» Новоселицького району, оскільки позивач володіє та розпоряджається даною земельною ділянкою на підставі титульного документу - державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ № 000087, виданого колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району відповідно до рішення Тарасовецької сільради від 03 липня 1995 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27;
Держземагенство у Чернівецькій області діяло не у межах повноважень та у спосіб визначений законом, тобто, не мало право розпоряджатися спірною земельною ділянкою без згоди позивача та без припинення його права колективної власності;
посилання відповідача на проведену інвентаризацію землі в адміністративних межах Тарасовецької сільської ради, враховуючи рішення зборів власників земельних часток № 1 від 06 лютого 2005 року та розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 12 вересня 2005 року за № 426-р і за січень 2006 року за № 47-р, суд відхилив, оскільки вони прийняти з перевищенням їх повноважень та є такими, що порушують права інших власників земельних паїв, які є членами СТОВ «Тарасівці», і ці докази є неналежними;
зазначеними розпорядженнями не відбулось розмежування земель державної та комунальної власності, яке констатувало б передачу у державну власність частину землі яке перебувало у колективну власність у встановлений законом спосіб.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 05 липня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області задоволено частково. Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2018 року скасовано. У задоволенні позовних вимог СТОВ «Тарасівці» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:
позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно може бути задоволена в разі скасування рішення про державну реєстрацію, на підставі якого було оформлено оспорюване свідоцтво, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 392/924/15-ц; СТОВ «Тарасівці» не заявляло вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію, на підставі якого було оформлено оспорюване свідоцтво;
належним відповідачем у спорі про визнання недійним свідоцтва про право власності на земельну ділянку є орган державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, який оформив таке свідоцтво, проте позивач не пред`являв позов до такого органу і такий державний орган не залучався до участі у справі. Тому суд позбавлений можливості робити висновок щодо обґрунтованості позову;
суд першої інстанції не врахував, що Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та Тарасовецька сільська рада Новоселицького району є неналежними відповідачами у справі, оскільки не приймали рішення про реєстрацію за відповідачем права власності на спірну земельну ділянку та не оформляли оспорюваного свідоцтва про право власності на земельну ділянку;
сторони не надали суду оригінал або копію свідоцтва про право власності серії СТА №930037 від 01 вересня 2015 року, яке було видане на ім`я ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 7323088300:02:009:0165 державним реєстратором РС Новоселицького РУЮ. Представник позивача пояснив, що копії вказаного свідоцтва у позивача немає і надати її суду позивач не може.
 
Аргументи учасників справи
 
У серпні 2018 року СТОВ «Тарасівці» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та залишити без змін рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на те, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області було залучене відповідачем у зв`язку із неявкою у судове засідання ОСОБА_1 і саме ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області було надано копії наказів, які стали підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 . Тому ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області є належним відповідачем у справі. Зазначає, що неявка у судове засідання ОСОБА_1 не дала можливості позивачу надати копії оскаржуваного свідоцтва. Необґрунтованим є посилання апеляційного суду про те, що позивач не заявляв вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію, оскільки СТОВ «Тарасівці» зверталося із таким позовом у порядку адміністративного судочинства, проте провадження було закрито. Нерелевантним є посилання апеляційного суду на постанову Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 392/924/15-ц. СТОВ «Тарасівці» є правонаступником колгоспу «Тарасівці», у тому числі й щодо землі, яка була передана колгоспу «Тарасівці» рішенням Тарасовецької сільської ради від 03 липня 1995 року. Вказує, що рішенням господарського суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року у справі № 926/1455/15 визнано та скасовано рішення ХХХII сесії VI скликання Тарасовецької сільської ради від 30 січня 2015 року № 21-XXXII/15, яким погоджено надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на місці колишньої заправки біля тракторної бригади орієнтовною площею 2,0 га ОСОБА_1 .
 
У вересні 2018 року ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену постанову - без змін. Відзив мотивований тим, що суд першої інстанції не встановив належними та допустимими доказами, що СТОВ «Тарасівці» є правонаступником колгоспу «Тарасівці», та не встановлено факту передачі позивачу спірної земельної ділянки та її перебування у колективній власності товариства. Наказ ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 11 серпня 2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Чернівецвької області, Новоселицького району, Тарасовецької сільської ради (за межами населеного пункту), громадянину ОСОБА_1 , прийнятий із дотриманням вимог земельного законодавства. Позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно може бути задоволена в разі скасування рішення про державну реєстрацію, на підставі якого було оформлено оспорюване свідоцтво. Крім того ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області є неналежним відповідачем у справі. У порушенням вимог частини шостої статті 177 ЦПК України позивачем не надано копії оспорюваного свідоцтва.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року у задоволенні клопотання СТОВ «Тарасівці» про участь у судовому засідання відмовлено; справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що 18 грудня 1995 року колгосп «Тарасівці» отримав державний акт на право колективної власності на землю, площею 2 785 га, яка знаходиться в селі Тарасівці, Новоселицького району Чернівецької області серії ЧВ № 000087.
 
Розпорядженням Новоселицької РДА від 12 вересня 2005 року №426-р, розглянувши проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) земель колективної власності колишнього колгоспу «Тарасівці» в адміністративних межах Тарасовецької сільської ради, затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток паїв на території Тарасовецької сільської ради та надано у власність громадянами земельні ділянки, які належить їм відповідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
 
Розпорядження Новоселицької РДА від 12 вересня 2005 року № 426-р прийняте на підставі рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) № 1 від 06 лютого 2005 року та відповідно до цього розпорядження з земель пайового фонду до земель загального користування сільради 51.65 га ріллі, до земель запасу сільради переведено 741,54 га землі трансформовано 12,91 га землі в ріллю за рахунок багаторічних насаджень.
 
Новоселицька РДА розпорядженням за січень 2006 року за № 47-р внесла зміни до розпорядження від 12 вересня 2005 року за № 426-р, встановивши розмір земельної частки паю в 1,12 умовних кадастрових гектарах.
 
Рішенням ХХХII сесії VI скликання Тарасовецької сільської ради від 30 січня 2015 року № 21-XXXII/15 погоджено надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на місці колишньої заправки біля тракторної бригади орієнтовною площе 2,0 га громадянину ОСОБА_1 .
 
Згідно наказу ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 31 березня 2015 року № 24-196/14-15-сг на підставі рішення Тарасовецької сільської ради від 30 січня 2015 року № 21-XXXII/15 надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення, з урахуванням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої на території Чернівецької області, Новоселицького району, Тарасовецької сільської ради (за межами населеного пункту) з подальшою передачею її зазначеному громадянину у власність.
 
Розмір земельної ділянки 0,7671 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
 
Відповідно до довідки № 2382/1 від 19 червня 2015 року, виданої начальником відділу Дежземагенства у Новоселицькому районі, земельна ділянка загальною площею 0,7671 га перебуває у державній власності у відповідності до статті 83 ЗК України.
 
Наказом ГУ Держземагенства у Чернівецькій області від 11 серпня 2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Чернівецвької області, Новоселицького району, Тарасовецької сільської ради (за межами населеного пункту), громадянину ОСОБА_1 
 
ОСОБА_1 право власності зареєстрував 28 серпня 2015 року, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 26 листопада 2015 року.
 
Рішенням господарського суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року у справі № 926/1455/15 визнано незаконним та скасовано рішення ХХХII сесії VI скликання Тарасовецької сільської ради від 30 січня 2015 року № 21-XXXII/15, яким погоджено надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на місці колишньої заправки біля тракторної бригади орієнтовною площею 2,0 га ОСОБА_1 .
 
При скасуванні рішення суду першої інстанції апеляційний суд відмовив в задоволенні позову з декількох взаємовиключних підстав: неналежний склад відповідачів; СТОВ «Тарасівці» не заявляло вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію, на підставі якого було оформлено оспорюване свідоцтво; сторони не надали суду оригінал або копію свідоцтва про право власності серії СТА № 930037 від 01 вересня 2015 року
 
Колегія суддів частково не погоджується з цими висновками апеляційного суду з таких підстав. 
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).
 
Згідно частини першої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 
 
Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (частина перша статті 84 ЦПК України).
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України).
 
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1 та 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
 
Апеляційним судом встановлено, що позивачем не надано до суду оригінал або копію свідоцтва про право власності серії СТА № 930037 від 01 вересня 2015 року, виданого ОСОБА_1 , на земельну ділянку, кадастровий номер 7323088300:02:009:0165.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що клопотань про витребування зазначеного доказу СТОВ «Тарасівці» не заявляло. Посилання у касаційній скарзі про те, що неявка у судове засідання ОСОБА_1 не дала можливості позивачу надати копії оспорюваного свідоцтва, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки неявка у судове засідання ОСОБА_1 не позбавила можливості СТОВ «Тарасівці» заявити клопотання про витребування відповідного доказу.
 
За таких обставин, у задоволенні позовних вимог СТОВ «Тарасівці» необхідно відмовити саме з підстав недоведеності, а тому постанова апеляційного суду підлягає зміні в мотивувальній частині.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена частково без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови, а в іншій частині залишити без змін.
 
З урахуванням того, що Верховний Суд змінює судове рішення, але виключно у частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
 
Керуючись статтями 400 та 410, 412 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівці» задовольнити частково.
 
Постанову апеляційного суду Чернівецької області від 05 липня 2018 року змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                               І. О. Дундар
 
                                                                                                        В. І. Журавель
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук