______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року місто Херсон
єдиний унікальний номер справи 766/1899/16-ц
номер провадження 22-ц/819/864/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого  Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О.,
Семиженка Г.В.
секретар Дундич А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Діяментовича Дмитра Геннадійовича, від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року про забезпечення позову (суддя Прохоренко В.В.) у цивільній справі №766/1899/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
В С Т А Н О В И В:
В квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», в якому просило стягнути з відповідачів на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 139539,61 грн, відшкодувати сплачений судовий збір.
З метою забезпечення позову на час розгляду справи, 05 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод» подало заяву, в якій просило накласти арешт на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , накласти заборону на реєстрацію права власності щодо вказаної квартири.
Посилалося на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову виконати рішення у даній справі буде неможливо або його виконання буде утрудненим, оскільки відповідач може розпорядитися своєю власністю.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод» про забезпечення позову задоволено частково, постановлено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 в межах суми позову, заборонено реєстрацію права власності на вказану квартиру. (а.с.147)
В апеляційній скарзі на ухвалу суду адвокат Діяментович Дмитро Геннадійович від імені ОСОБА_1 з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування скарги зазначає, що суд не зазначив, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки при прийняті рішення суд не з`ясував питання про наявність у відповідача рухомого майна, на яке можна накласти арешт, а також розмір його щомісячної заробітної плати. Суд проігнорував вимоги щодо зустрічного забезпечення позову. Зазначає про те, що позивач занадто зависив суму заподіяної шкоди, розмір якої не відповідає фактичному розміру. Посилаючись на викладене, просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.
ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" правом на відзив не скористалося.
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За положеннями п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, забезпечення позову- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне дотримання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови).
Із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з вимогою стягнути з відповідачів на свою користь майнову шкоду в розмірі 139539, 61 грн, завдану пошкодженням майна позивача з вини відповідача ОСОБА_1 .
Отже між сторонами дійсно існує спір з приводу відшкодування майнової шкоди.
04.05.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод» звернулося до суду із заявою, в якій просило вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідача та заборони реєстрації права власності на вказану квартиру, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання судового рішення, оскільки відповідач може розпорядитися своєю власністю на свій розсуд.
Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо суб`єкта, вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 
Визначеним статтею 317 ЦК України змістом права власності, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання забезпечення позову, врахував вище наведені норми процесуального права, які регулюють питання забезпечення позову та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо застосування цих норм, дійшов правильного висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідача та заборону реєстрації права власності на квартиру в межах суми позову, тому що, якщо право відповідача на розпорядження своєю власністю не обмежити, а він його реалізує, існує реальна загроза, що у разі задоволення позову про відшкодування майнової шкоди, виконання рішення суду істотно ускладниться або стане неможливим.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.
Посилання відповідача у апеляційній скарзі на наявність у нього іншого рухомого майна та заробітної плати, за рахунок яких можливо було б виконати майбутнє рішення у разі задоволення позову не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, а може слугувати підставою для звернення до суду в порядку ст.156 ЦПК України (заміна одного заходу забезпечення позову іншим).
Доводи апеляційної скарги щодо завищення позивачем суми майнової шкоди на стадії забезпечення позову не можуть бути враховані , оскільки стосуються спору по суті.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що  апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін із підстав, передбачених ст.375 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Діяментовича Дмитра Геннадійовича, від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий Базіль Л.В.
Судді: Бездрабко В.О.
Семиженко Г.В.
Повний текст постанови складено 03 серпня 2020 року
Головуючий Базіль Л.В.