ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року 
м. Київ
справа № П/811/687/16
адміністративне провадження № К/9901/30667/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 (суддя Жук Р.В. ) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 (головуючий суддя   Баранник Н.П., судді:  Добродняк І.Ю,  Щербак А.А.) у справі №П/811/687/16  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафтна майстерня "Пан Тюльпан" до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України за участю третьої особи Приватного підприємства"Кіровоградський термінал" про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ландшафтна майстерня «Пан Тюльпан» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби, за участю третьої особи - приватного підприємства «Кіровоградський термінал», в якому просить суд визнати протиправним та скасувати картку відмови у митному оформленні випуску товарів Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України №901050000/2016/00042 від 25.04.2016; визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів №901000006/2016/000039/2 від 25.04.2016.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з метою митного оформлення товару 22.04.2016 здійснив митне оформлення товарів, які ввозив на територію України. Митну вартість товарів задекларував за основним методом - ціною договору (контракту), до декларації додав документи, що підтверджують їх вартість згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України. Проте, митний орган безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору (контракту) та прийняв протиправне рішення про коригування митної вартості та картку відмови.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.08.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано картку відмови у митному оформленні випуску товарів Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України №901050000/2016/00042 від 25.04.2016 ; визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів №901000006/2016/000039/2 від 25.04.2016. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи, прийшли до висновку, що позивачем подано всі належні та допустимі докази в підтвердження правильності обраного методу визначення митної вартості товару та числових значень останньої, а отже, як наслідок, відсутність у відповідача підстав для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом.
Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, Митниця звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що митну вартість імпортованого позивачем товару було нею скориговано у зв`язку із непідтвердженням всіх складових заявленої Товариством  митної вартості. Відповідач вказує, що позивачем не надано в повному обсязі додаткові документи, які вимагались митним органом для підтвердження заявленої митної вартості. Зазначає, що під час митного оформлення задекларованих товарів виявилося, що заявлена митна вартість товару «рослини для відкритого ґрунту в асортименті», ввезеного ТОВ ««Ландшафтна майстерня «Пан Тюльпан»», нижча ніж митна вартість ідентичних та подібних товарів, оформлених раніше органами доходів і зборів.
У поданих запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначає, що касаційна скарга не спростовує рішень судів попередніх інстанцій, які по суті є законними, обґрунтованими та правомірними, такими, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини 1  статті 341 КАС України  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.
Судами встановлено, що 22.04.2016, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛМ «Пан Тюльпан» отримало товар - живі рослини для відкритого ґрунту: дерева, кущі і чагарники в комах і пластикових контейнерах, що підтверджується копією інвойсу.
Вищевказаний товар ввезений на митну територію України на підставі укладеного з Угорським підприємством «Perintert Kft» контракту №1/2013 від 30.11.2013 та додаткової угоди від 18.05.2015.
Поставка товару здійснювалась автомобілем державний № НОМЕР_1 , причіп № НОМЕР_2 на підставі договору на транспортне обслуговування №18/04 від 18.04.2014 , укладеного позивачем з ФОП ОСОБА_1 . 
На підставі договору про надання послуг по використанню зони митного контролю №124 від 21.04.2016, укладеного позивачем з ТОВ «М-Термінал», автомобіль з вантажем, що перебував під митним контролем, зайшов на територію митного терміналу, що належить ТОВ «М-Термінал».
Для кваліфікованого оформлення документів та представництва в митних органах при проходженні митного оформлення товару, ТОВ «ЛМ «Пан Тюльпан» уклало з ПП «Кіровоградський термінал» договір-доручення на декларування товарів й іншого майна, що переміщуються через митний кордон України №69 від 21.04.2016 .
На виконання вищевказаного договору ПП «Кіровоградський термінал», з метою митного оформлення товару, надало до Кіровоградської митниці ДФС митну декларацію від 22.04.2016 №901050000/2016/002970, у якій митна вартість товару вказана з використанням основного методу визначення митої вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), виходячи з вартості товару, зазначеної в інвойсі, та вартості транспортних витрат по території Угорщини.
На виконання вимог статті 53 Митного кодексу України декларант до митної декларації від 22.04.2016 №901050000/2016/002970 ПП «Кіровоградський термінал» додало наступні документи:
- копію контракту №1/2013 від 30.11.2013;
- копію Специфікації №5 від 13.04.2016 до контракту №1/2013 від 30.11.2013;
- копію додаткової угоди від 18.03.2015 до контракту №1/2013 від 30.11.2013;
-  копію інвойсу №16960/0086;
- копію прайс листа виробника «Perintert Kft»;
- копію декларації країни експорту;
- копію договору з перевізником;
- копію рахунку за послуги перевізника;
-  копію довідки про курс угорського форинта до Євро;
- копію міжнародної товарно-транспортної накладної (СМК А №972643);
- копію сертифіката якості наданого продавцем від 20.04.2016;
- копію Декларації про походження товару та відповідність цін ринковим цінам в Угорщині.
22.04.2016 Кіровоградська митниця вручила декларанту повідомлення №97010 про необхідність надання додаткових документів, а саме: банківських платіжних документів або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями .
Листом №31 від 25.04.2016 ТОВ «ЛМ «Пан Тюльпан» повідомило Кіровоградську митницю ДФС про те, що декларантом вже надані усі вказані у повідомленні документи та відомості.
25.04.2016 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №901000006/2016/000039/2, яким змінено митну вартість ввезеного товару та встановлено вартість в сумі 0,3938 євро за кг нетто .
Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України №901050000/2016/00042 Кіровоградською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за декларацією №901050000/2016/002970 від 22.04.2016 з посиланням на винесення рішення про коригування митної вартості.
Після отримання картки відмови №901050000/2016/00042 від 25.04.2016, декларантом, з урахуванням вимог статті 55 Митного кодексу України, подана нова декларація №901050000/2016/00302 з зазначенням нової митної вартості товару та позивачем додатково сплачені митні платежі.
Позивач не погодився з винесеними рішеннями митного органу та звернувся до суду з позовом.
В частині 2  статті 19 Конституції України  закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно ж до  статті 67 Конституції України  кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1  статті 4 МК України  митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього  Кодексу, законів  та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей  49,  50 МК України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до  глави 9 цього Кодексу  (частини 1 та 2  статті 51 МК України).
Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава  9  розділу  ІІІ) МК України  передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2  статті 58 МК України  метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1  статті 64 «Резервний метод» МК України).
Відповідно до частини 2  статті 52 МК України  декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За змістом частин 1 - 3  статті 53 МК України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6  статті 53 МК України).
Згідно із частинами 1 - 3  статті 54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У відповідності до частин 1 та 2  статті 55 МК України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою  статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до  розділу X цього Кодексу  в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до  глави 4 цього Кодексу  або до суду.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12  статті 264 МК України).
Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у  статті 58 МК України  (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим суди, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, прийшли до висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинною МД документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2  статті 58 МК України  обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6  статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті  57  та частини 3 статті  58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.
При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів недостовірності заявленої Товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Як встановлено судами, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відсутні посилання на конкретні документи, що мають розбіжності  або  не містять всіх відомостей, підтверджуючих числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; з переліку ж витребуваних відповідачем документів неможливо встановити, недоліки яких з наданих декларантом документів не дозволили погодитися із заявленою ним митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути. 
Факт ненадання декларантом в установлений строк додаткових документів або відмови у їх наданні, за відсутності оцінки достатності документів первісно наданих декларантом, на підтвердження ціни угоди щодо товарів, що імпортуються, не є беззаперечною умовою для висновку про відсутність підстав для застосування першого методу визначення митної вартості.
Разом з тим, як вже зазначалось, підставою для коригування визначеної позивачем митної вартості товару митний орган в своєму рішенні вказав наявність   в ПІК «Інформаційно- пошукова система обробки та аналізу цінової інформації  при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України» та ЄАІС інформації про митне оформлення за вищою ціною ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено (МД № 100250001/2016/104459 від 02.04.2016).
Втім, суди прийшли до висновку, що такі відомості лише самі по собі не можуть мати першочергового значення при перевірці, порівнянні й оцінці наданих декларантом первинних документів про товар.
Крім того, митним органом не надано доказів, що товар, який ввозився за митною декларацією №100250001/2016/104459 від 02.04.2016, має подібні характеристики, умови поставки, комерційні умови з тим, що ввозився позивачем, а його митна вартість не є скоригованою.
До того ж , як встановлено судом першої інстанції, у митній декларації №100250001/2016/104459 від 02.04.2016 , яка використана для порівняння, вказано країну поставки Нідерланди, а у доданих документах позивача зазначено с. Генчапаті-Сомбатхей (західна частина Угорщини) . При цьому, відстань від с. Генчапаті-Сомбатхей до пункту пропуску через державний кордон України в м. Чоп становить 560 км, а від міста Амстердам (центральна частина Нідерландів) до цього ж пункту становить 1600 км. Тобто, відстань перевищую в три рази, а відповідно і витрати на транспортування закладені в тричі вище. Митна вартість товару зазначеного в декларації №100250001/2016/104459 від 02.04.2016, яка використана для порівняння задекларована відповідно більше.
Так, сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару
Також відповідач у своєму рішенні, підаючи сумніву основний метод визначення митної вартості та розмір митної вартості, вказує на те, що у прайс-листі відсутні умови оплати продукції, не міститься диференційна інформація щодо вартості товарів в залежності від об`ємів поставки. При цьому Суд звертає увагу, що  прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений частиною другою статті 53 МК України, який має подати декларант під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару. Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідним інвойсом.
Висновок спеціалізованих експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів також не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару, відповідно, його неподання декларантом не може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.     
Враховуючи вищевикладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Суд визнає, що судами попередніх інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а судові рішення - без змін.
Згідно з ч. 1      ст. 350 КАС України     суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями  327,  341,  345,  349,  350,  355 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ: 

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення. 
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 у справі №П/811/687/16 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник