15.07.20
33/812/231/20
Єдиний унікальний номер судової справи 490/2365/20
Номер провадження 33/812/231/20                        Головуючий у місцевому суді: Скрипченко С.М. Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                                Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника – Ремешевського Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року встановлено, 19 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого встановлено, що водій  ОСОБА_1 , 19 квітня 2020 року близько 17 год. 28 хв. керував транспортним засобом – автомобілем марки і моделі «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по вулиці Московській в районі будинку №40, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці, які не реагують на світло). В установленому законом порядку водій ОСОБА_1  погодився пройти медичний огляд у медичному закладі на з`ясування стану наркотичного сп`яніння, але в медичному закладі останній відмовився від проведення медичного огляду (проведення лабораторного дослідження) згідно медичного висновку №570 від 19 квітня 2020 року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. 
Вважав постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.
Стверджував, що ні алкогольні напої, ні наркотичні засоби ОСОБА_1 не вживав, від проходження медичного огляду останній не відмовлявся, а склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній. 
Зазначав, що огляд на стан наркотичного сп`яніння було проведено в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки працівниками Миколаївського обласного наркологічного диспансеру йому не було запропоновано відібрати жодних біологічних матеріалів, окрім сечі.
Вказував на те, що письмові пояснення свідків не можуть бути доказом у справі, оскільки свідки не були опитані в судовому засіданні.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити виходячи з наступного.
За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), оскільки останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя місцевого суду послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмовий висновок медичного закладу, відеозапис з нагрудного камери поліцейського та письмові пояснення свідків.
Разом з тим, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та прийшов до помилкового висновку про винуватість останнього.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №286208, 19 квітня 2020 року о 17 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по вулиці Московській в районі будинку №40, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). В установленому законом порядку водій погодився пройти медичне обстеження у медичному закладі для встановлення стану наркотичного сп`яніння. В медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду (проведення лабораторних досліджень) згідно медичного висновку №570 від 19 квітня 2020 року.
Вказаний протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також в протоколі ним власноруч написані пояснення, що він не відмовлявся від обстеження, а не зміг надати сечу на аналіз по фізіологічним причинам.
Відповідно до висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №570 від 19 квітня 2020 року, ОСОБА_1 відмовився від проведення лабораторних досліджень, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання.
Втім, на думку апеляційного суду, зазначені документи не можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, зокрема п.6 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння.
Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 , пояснив, що працівниками поліції було запропоновано йому проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння та він не заперечував, проти такого огляду. 
При цьому, данні пояснення стосовно того, що ОСОБА_1 не заперечував пройти огляд в медичному закладі, підтверджуються саме тим фактом, що він прибув в медичну установу з працівниками поліції.
Відповідно до п.п.7,8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Згідно п.п.12,13 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п.12 цього розділу.
Питання відносно того, який саме необхідно відібрати вид біологічного середовища (слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров), відноситься до дискреційних повноваження лікаря, тобто вирішується лікарем на власний розсуд, безпосередньо після огляду особи, проте з обов`язковим дотриманням основоположних прав особи, додержанням конституційних принципів, зокрема Конституції України, згідно якої, кожен має право на повагу його гідності; жодна людина без її згоди не може підлягати медичним, науковим чи іншим дослідам тощо.
Проте, в порушення вказаних положень Інструкції водію ОСОБА_1 не було запропоновано інші варіанти дослідження, так як докази такого в матеріалах справи відсутні.
Разом з тим, незважаючи на ту обставину, що водій ОСОБА_1 виявляв бажання пройти медичний огляд в медичній установі та погоджувався надати біологічний матеріал для проведення дослідження, але з незалежних від нього причин та в силу свого фізіологічного стану неможливості надати саме вказаний біологічний матеріал для досліджень, а також незважаючи на значний проміжок часу перебування в медичному закладі, відібрати вказаний матеріал у ОСОБА_1 не вдалося. Однак, всупереч Інструкції не було запропоновано інший вид дослідження та не було відібрано іншого біологічного середовища, а одразу в порушення порядку проведення огляду складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час складання протоколу), за відмову у проходженні медичного огляду.
При цьому, відсутність технічної можливості та відповідних тестових систем в медичному закладі, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та встановлення її вини.
В результаті аналізу наданих до суду вищезазначених доказів та встановлених судом обставин апеляційний суд приходить до висновку, що твердження органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення про відмову водія від проходження від медичного огляду в зв`язку з перебуванням останнього в стані наркотичного сп`яніння ґрунтується лише на припущеннях.
Також слід зазначити, що відповідно п.4 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції метою огляду в закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. А відповідно до положень п.15 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.
В той же час, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 лікарем складено висновок за №570 від 19 квітня 2020 року, в якому відсутні данні щодо стану сп`яніння чи відсутності стану сп`яніння ОСОБА_1 , а вказано про його відмову від проходження медичного огляду, у зв`язку із відсутністю фізіологічного бажання.
Проте, наведеною Інструкцією не передбачено складання Висновку щодо результатів медичного огляду вказаного змісту.
Відповідно до п.22 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними. 
Наведені обставини, свідчать про порушення нормативно встановленого порядку медичного огляду водія в медичному закладі, в зв`язку з чим відповідно до положень п.22 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду від 19 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 є недійсним та не приймається до уваги.
У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) – це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення даної справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.
З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України є невірними, оскільки в суді не доведено порушення вказаних положень Правил дорожнього руху України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення). 
За вказаних обставин, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення). 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити.
Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, – скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                        Т.В. Серебрякова