П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2797/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
25 червня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Матохнюка Д.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Ткач В.В., 
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Баженової А.І.,
представника відповідача - Лиси О.В.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною, зобов`язання зарахувати період роботи з 24.03.1997 року по 22.11.1998 року у ТОВ "Відродження" до страхового стажу для призначення пенсії за віком.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії за віком період роботи з 24.03.1997 року по 22.11.1998 року на посаді будівельника - охоронця в Товаристві з обмеженою відповідальністю “Відродження”.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  від 25.01.2019 року № 02/03 про відмову у призначенні  пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії за віком період роботи з 24.03.1997 року по 22.11.1998 року на посаді будівельника - охоронця в Товаристві з обмеженою відповідальністю “Відродження”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути та вирішити заяву ОСОБА_1 від 1 жовтня 2018 року про призначення пенсії за віком з урахуванням встановлених судом обставин.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення ним пенсійного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  № 1058-ІУ.
Разом з заявою позивач подав наявні у нього документи, зокрема копію паспорта,  трудової книжки серії НОМЕР_1 -1 № 0255414, військового квитка, копії довідок з місць роботи, договорів на виконання робіт та копії наказів ТОВ "Відродження" № 8 від 24.03.1997 року та № 11 від 22.11.1998 року (а.с.74-84, 86-87)
Пенсію за віком було призначено, видано позивачу пенсійне посвідчення № 2118661834 від 25.10.2018 року, копія якого є у справі  (а.с. 63) і ніким не заперечується. 
Після цього Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 25 січня 2019 року було прийняте рішення № 02/03 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю 25 років страхового стажу (а.с. 69).
Листом № 7404/03 від 13.03.2019 року відповідач інформував позивача, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком, не було  враховано окремі періоди роботи, зокрема з 24.03.1997 року по 22.11.1998 року. Даний період роботи був підтверджений довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю “Відродження”, датованою 14.12.2017 року (оригінал довідки а.с. 14), яка була  видана після ліквідації юридичної особи, тобто за відсутності правових підстав для її видачі. Крім того, запис про період роботи позивача у ТОВ “Відродження” відсутній у трудовій книжці.
Таким чином, позивачу відмовлено у призначенні пенсії через те, що відповідно до поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу тривалість його страхового стажу становила 23 роки 4 місяці 15 днів, що було недостатнім для призначення пенсії за віком (25 років) (а.с.11,28).
Не погодившись із такою відмовою, позивач оскаржив її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що робота ОСОБА_1 з 24.03.1997 року по 22.11.1998 року у ТОВ “Відродження” підтверджена наявними у справі та у матеріалах пенсійної справи первинними документами, а тому зазначений стаж роботи слід врахувати позивачу для призначення пенсії за віком.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058).
Відповідно до вказаного закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.  Згідно з частиною 2 статті 24 Закону  страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону  визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Статтею 12 Закону № 1788-XII встановлено, що право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і за наявності стажу  роботи не менше 25 років.
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.
З матеріалів справи слідує, що трудова книжка позивача дійсно не містить запису про період його роботи  з 24.03.1997 року по 22.11.1998 року  у ТОВ “Відродження”.
Однак колегія суддів наголошує, що здійснення записів у трудовій книжці законодавством покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе невчинення такого запису не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.
Так, при зверненні до органу Пенсійного фонду для оформлення пенсії за віком позивачем були надані копії наказу № 8 від 24 березня 1997 року, відповідно до якого позивач був прийнятий на роботу будівельника - охоронця у ТОВ “Відродження”, та наказу № 11 від 22.11.1998 року про звільнення його з цієї  роботи за власним бажанням.
Також факт роботи позивача у ТОВ “Відродження” підтвердив у судовому засіданні суду першої інстанції свідок, колишній директор товариства ОСОБА_2 , який під присягою пояснив, що робота позивача в товаристві на зазначеній посаді  підтверджується також  трудовою угодою  від 24.03.1997 р. між ТОВ “Відродження” та позивачем, яка є у справі. Також свідок підтвердив, що саме його підпис як директора товариства  вчинений на наказах про прийняття позивача на роботу та про його звільнення, накази завірені печаткою товариства і ні у кого сумнівів не викликають.
Із довідки про роботу ОСОБА_1 , (а.с. 14), встановлено, що номер та дата її видачі
дописані олівцем, хоча підпис директора ТОВ “Відродження” дійсно завірений мокрою печаткою. Довідка датована періодом  після того, як ТОВ “Відродження” було ліквідоване у 2009 році, а тому даний документ мав суттєві недоліки.
Однак колегія суддів зазначає, що вказану довідку слід розглядати в сукупності із іншими доказами, що підтверджують факт роботи позивача на ТОВ “Відродження”. 
Суд враховує довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.12.2018 року про відповідність даних про стаж та/або заробітну плату позивача первинним документам, що надані для підтвердження факту роботи для призначення пенсії (а.с. 15), якою також  підтверджено  інформацію стосовно роботи позивача у ТОВ "Відродження", про що проведено звірку.
Зазначена довідка ніким не скасована, а отже слід вважати що зазначена в ній інформація відповідає дійсності.
Окрім того, пенсію за віком позивачу було призначено та видано пенсійне посвідчення №2118661834 від 25.10.2018 року, копія якого є у справі (а.с.63). Даний факт ніким не заперечується.
З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що робота ОСОБА_1 із 24.03.1997 року по 22.11.1998 року у ТОВ “Відродження” підтверджена наявними у справі та у матеріалах пенсійної справи первинними документами, а тому зазначений стаж роботи слід врахувати позивачу для призначення пенсії за віком.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  25 червня 2020 року.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Матохнюк Д.Б.