Ухвала
іменем України 
25 серпня 2020 року
м. Київ
провадження № 51 — 3862 впс 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Донецького апеляційного суду про направлення матеріалів провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62020050000000927, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК), з Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області до Чугуївського міського суду Харківської області,
в с т а н о в и в:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Донецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що зазначене кримінальне провадження надійшло до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК, є м. Чугуїв Харківської області. З огляду на ці обставини суд апеляційної інстанції посилаючись на положення ст. 32 КПК України ставить питання про направлення кримінального провадження в Чугуївський міський суд Харківської області.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду подання. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду на іншу дату подання не надійшло.
Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, 
у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушеннями правил територіальної підсудності.
Згідно з ч. 3 цієї ж статті, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК.
Згідно із формулюванням обвинувачення, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду без поважних причин не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 (місце дислокації не зазначено), та залишився за місцем свого проживання. 27 травня 2020 року ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Маріупольського гарнізону в АДРЕСА_1 (вул. Володимирська, 68), де заявив про себе як про особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, військовослужбовцем.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК є триваючим та вважається закінченим з моменту прибуття військовослужбовця до військової частини, або затримання, або з`явлення з повинною до органу дізнання, слідчого або військового прокурора, або з`явлення до військової комендатури тощо. Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 прибув із зізнанням саме до військової прокуратури Маріупольського гарнізону, а тому злочин є завершеним 
в межах територіальної юрисдикції вказаного органу. Таким чином, підсудність розгляду даного кримінального провадження було визначено відповідно до вимог закону. 
Враховуючи викладене, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_4 із Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області до Чугуївського міського суду Харківської області, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 32, 34 КПК, Верховний Суд  
п о с т а н о в и в:
Подання Донецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                                       № 62020050000000927, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК з Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області до Чугуївського міського суду Харківської області залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3