П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5213/20	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
доповідача, судді:  Димерлія О.О.
суддів: Танасогло Т.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення   Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року по справі № 420/5213/20 за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)   про визнання протиправними дій, та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трифонова Олександра Юрійовича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №55760928 від 28 травня 2020 року; скасувати постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трифонова Олександра Юрійовича про стягнення виконавчого збору ВП №55760928 від 28 травня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідно до постанови від 11 листопада 2009 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,30 кв.м. була передана у власність стягувачу - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах) - 498  085 грн. Таким чином, позивачка вважає, що сума судового збору вказана у постанові від 28 травня 2020 року ВП №55760928 про стягнення виконавчого збору у розмірі 110 780,55 грн. є незрозумілою, необґрунтованою, а сама постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства.
Відповідач – Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджувалось з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що законодавством не встановлено обов`язку державного виконавця пересвідчитись в отриманні учасниками виконавчого провадження, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження. Також, відповідач зазначає, що   державним виконавцем дотримано вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження №55760928 з примусового виконання виконавчого листа за №523/19031/13-ц шляхом направлення рекомендованої кореспонденції з повідомленням про вручення, яке наявне в матеріалах виконавчого провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2020р. по справі №420/5213/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дії щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №55760928 від 28 травня 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Таким чином, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору. Крім того, судом першої інстанції встановлено наявність належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачем постанови про відкриття виконавче провадження на адресу позивачки, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та конверт з відміткою відділення поштового зв`язку з зазначенням причини повернення: «за закінченням строку зберігання», що свідчить про дотримання державним виконавцем вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII стосовно повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження. Також, у рішенні суду першої інстанції зазначено, що фактично зобов`язання за кредитним договором від 18 квітня 2007 року позивачкою виконано - 26 грудня 2019 року. При цьому, примусове виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року по справі №523/19031/13-ц розпочато 09 лютого 2018 року, тобто до фактичного виконання позивачкою рішення – 26 грудня 2019 року. Окрім того, Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме: постанові про стягнення виконавчого збору повинна передувати постанова про закінчення виконавчого провадження. При чому постанова про виконавчий збір приймається не пізніше наступного дня з дня закінчення такого провадження.  Оскільки питання щодо стягнення виконавчого збору під час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження не вирішувалося, суд дійшов висновку про правомірність винесення спірної постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження, зокрема, 28 травня 2020 року. Крім того, сума виконавчого збору у розмірі 110780,55 грн. є сумою в розмірі 10% від суми примусового стягнення за виконавчим документом, яка становила в розмірі 1107805,49 грн. відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано фактичні обставини справи, у зв`язку з чим порушено норми матеріального та процесуального права, а тому позивачка просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Суд апеляційної інстанції розглянув доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегію суддів встановлено, що Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року по справі №523/19031/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту, вимоги позивача задоволено та:
- стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу за договором кредиту в розмірі 117322,29 долара США (еквівалент 1105985,49 грн.), в тому числі: за кредитом 99890,33 доларів США, за відсотками 9520,71 доларів США, борг за прострочення тіла кредиту 355,60 доларів США, пеня 7555,65 доларів США.
- стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу за договором кредиту в розмірі 117322,29 долара США (еквівалент 1105985,49 грн.), в чому числі: за кредитом 99890,33 доларів США, за відсотками 9520,71 доларів США, борг за прострочення тіла кредиту 355,60 доларів США, пеня 7555,65 доларів США.
- стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1700 грн.
- стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року по справі №523/19031/13-ц набрало законної сили 11 березня 2014 року, у зв`язку з чим 03 квітня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №523/19031/13-ц.
09.02.2018 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55760928 про примусове виконання виконавчого листа №523/19031/13-ц від 03 квітня 2014 року.
Вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена позивачці за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується супровідним листом №4014 від 09.02.2018 року.
09.02.2018 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про арешт майна боржника №55760928.
Вищевказана постанова про арешт майна боржника була направлена позивачці за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується супровідним листом №4022 від 09.02.2018 року.
Постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника не були вручені адресату та повернуті відділенням поштового зв`язку з зазначенням причини повернення: «за закінченням строку зберігання», що підтверджується копією конверту та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
20.06.2019 року між ПАТ «Райффазен банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ БАНК» був укладений договір відступлення права вимоги, та відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. і зареєстрований у реєстрі під №1692. Відповідно до вказаних договорів первісний кредитор передав (відступив), а ПАТ «ОКСІ БАНК» прийняв всі права вимоги до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за кредитним договором №014/0010/74/73403 від 18 квітня 2007 року.
У подальшому між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» було укладено Договір відступлення права вимоги від 20 червня 2019 року, згідно якого ПАТ «ОКСІ БАНК» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» прийняв всі права вимоги до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2019 року по справі №523/19031/13-ц замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Райффазен банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп».
28.10.2019 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №55760928, якою замінено сторону стягувача з ПАТ «Райффазен банк Аваль» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп».
11.11.2019 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про передачу ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» наступне майно: квартира АДРЕСА_3 .
26.12.2019 року ОСОБА_1 надала згоду на відступлення права вимоги за іпотечним договором, який укладався в якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань та погодилась вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки та проведення державної реєстрації переходу права власності, відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» на належне їй нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».
26.12.2019 року представником ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», Шкепу I.I., було надано Бадігон Р.Ф. заяву про відсутність заборгованості, відповідно до якої вона підтверджує, що станом на 12 грудня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» за кредитним договором 014/0010/74/73403 від 18 квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффазен Банк Аваль» - відсутня.
Не зважаючи на те, що виконавчою службою ніяких дій щодо стягнення не проводилося, 28.05.2020 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріфоновим О.Ю. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 110780,55 грн.
28.05.2020 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою, зокрема, постанову про стягнення виконавчого збору №55760928 від 28.05.2020 року та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №55760928 від 28.05.2020 року винесено в окреме провадження.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Приписами статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. 
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. 
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Отже, аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що виконавчий збір стягується із суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, та в жодному разі не від загальної суми боргу.
Водночас, колегією суддів встановлено, що відповідно до Постанови головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Трофінова О.Ю. від 11.11.2019р. ВП №55760928, квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 58,30кв.м., передано у власність стягувачу – ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах) – 498085грн.
Між тим, спірною Постановою про стягнення виконавчого збору від 28.05.2020р. ВП №55760928 присуджено до стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у загальному розмірі 110780,55грн., з яких 1105985,49грн. – сума боргу, 1700грн. – судовий збір, 120грн. – витрати на ІТЗ. 
Таким чином, з урахуванням наведеного, колегією суддів встановлено, що зазначена в оскаржувані Постанові про стягнення виконавчого збору від 28.05.2020р. ВП №55760928 сума виконавчого збору не становить 10% фактично стягнутої державним виконавцем суми.
Крім того, Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року, по справі №523/19031/13-ц присуджено до стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1700 грн.
Перевірена судом, зазначена у Постанові від 28.05.2020р. ВП №55760928 про стягнення з ОСОБА_1 сума виконавчого збору вказує на те, що до її складу увійшов і судовий збір, стягнутий за Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року, по справі №523/19031/13-ц, який присуджено до стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Отже, сума виконавчого збору державним виконавцем розрахована не вірно, а відтак - спірна постанова виконавця є протиправною.
Частиною 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме: постанові про стягнення виконавчого збору повинна передувати постанова про закінчення виконавчого провадження. 
При цьому, постанова про виконавчий збір приймається не пізніше наступного дня з дня закінчення такого провадження.  
Натомість, колегією суддів встановлено, що державним виконавцем порушено вищенаведений порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки в Постанові про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2020р. ВП №55760928 зазначено, що Постанову про стягнення виконавчого збору №55760928 від 28.05.2020р. винести в окреме провадження та виконувати у порядку встановленому Законом.
Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку щодо протиправність спірної Постанови головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трифонова Олександра Юрійовича про стягнення виконавчого збору ВП №55760928 від 28 травня 2020 року, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем належним чином обґрунтовано, викладену в апеляційній скарзі позицію, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, та надано до суду належні докази, які спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.  315, п. 4 ч. 1 ст.  317 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 сплачено судовий збір у загальному розмірі 2769,52грн., з яких 1107,80грн. - за звернення до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою (банківська квитанція від 15.06.2020р. №27018814), та 1661,72грн. – за подання апеляційної скарги на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2020р. по справі №420/5213/20 (банківська квитанція від 20.07.2020р. №0.0.1775210726.1).
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2020р. по справі №420/5213/20, скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити. 
Визнати протиправними дій головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трифонова Олександра Юрійовича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №55760928 від 28 травня 2020 року.
Постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трифонова Олександра Юрійовича про стягнення виконавчого збору ВП №55760928 від 28 травня 2020 року – скасувати.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65102, м.Одеса, вул.Перша Сортувальна,36-Г, код ЄДРПОУ 41405290) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у загальному розмірі 2769 (дві тисячі сімсот шістдесят дев`ять)грн. 52коп.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.