Номер провадження: 22-ц/813/3049/20 
Номер справи місцевого суду: 500/1598/15-ц
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Жигуліна С.М. 31 липня 2019 року у м. Ізмаїл Одеської області, -

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_1  звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2  про стягнення аліментів (т. 1 а.с. 1-2, т. 2 а.с. 192-194 ). 
В обгрунтування позову посилався на те, що 02 червня 1998 р. між ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Першотравневою сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено повідний актовий запис за № 11.
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 родження. З лютого 2015 р. фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені та сторони проживають окремо. 
Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. З часу окремого проживання відповідач не приймає участі у вихованні дітей. Домовленості між сторонами щодо розміру участі батька в утриманні дітей не має.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 р. у справі № 500/4706/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, шлюб було розірвано.
ОСОБА_1 просила суд стягунути з відповідача на її користь для утримання вказаних дітей аліменти щомісяця в розмірі 33 000 грн. Окрім вказаного пояснила, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом дитинства та вимагає додаткового догляду, з урахуванням чого просила стягнути з відповідача на її користь витрати 125 000 грн. 
Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2015 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 15 000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 15 000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 15 000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в розмірі 37 425 грн.. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 243,60 грн. (т. 1 а.с. 120-122).
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення від 03 липня 2015 року скасовано. Справу призначено до розгляду (т. 1 а.с. 144).
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 для утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти щомісяця у розмірі 1 100 грн. на кожну дитину, з 23 березня 2015 року до 21 ІНФОРМАЦІЯ_9 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 6 157 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 768,4 грн. (т. 3 а.с. 102-104).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вважає доведеним той факт, що відповідач є моряком та працює за контрактом в компанії Viking River Cruises AG, яка перераховує його заробітну плату на банківський рахунок, відкритий в ощадкасі Мільтерберг-Обернбург (Німеччина). Згідно банківської виписки по рахунку відповідача за період з листопада 2015 р. по січень 2018 р. (26 місяців), ОСОБА_2 за вказаний період отримав заробітну плату у розмірі 89 536, 92 Євро, що свідчить про середньомісячний дохід відповідача у розмірі 3 443, 72 Євро. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що сума аліментів у розмірі 33 000 гривень щомісячно на трьох дітей є обгрунтованою та доведеною (т. 3 а.с. 106-109).
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи про стягнення аліментів, що відповідає інтересам дітей, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтвами серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Першотравневської сільської ради Ізмаїльского району Одеської області на підставі актового запису за №02 від 14 березня 2002 року, серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за №74 від 09 грудня 2004 року та серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за №461 від 12 липня 2007 року підтверджене батьківство відповідача щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Вказана обставина є такою, що зумовлює обов?язок відповідача у порядку, передбаченому ст. 180 СК України, утримувати кожну дитину до повноліття.
Роз?ясненнями п.17 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. 
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV “Про виконавче провадження” він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. 
Сторони не оскаржують знаходження дітей на утриманні позивача, у зв?язку із чим предметом спору є розмір утримання 33 000 грн. щомісяця, який підлягає стягненню у порядку, передбаченому ст. 184 СК України з урахуванням мінімального розміру, визначеного ст. 182 СК України.
Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2015 року за даним позовомстягнуто аліменти з відповідача щомісяця на кожну дитину по 15 000 грн., а також додаткові витрати у сумі 37 425 грн., у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року заочне рішення скасоване.
Відповідно до вимог ст. 182 ч.1,2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 182 ч.2 п.3 СК України, з 03 липня 2018 року мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатнього заробітку (доходу) платника аліментів.
Вимогами ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі:
- для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;
- для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;
Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 27 червня 2012 року, позивач отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1042,10 грн. для утримання сина-інваліда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Окрім вказаного, позивач пояснила суду першої інстанції, що за 2015 рік відповідач сплатив аліменти на суму 18 000 грн., за 2016 рік на суму 51 999 грн., за 2017 рік на суму 41 000 грн., розмір заборгованості позивачем не встановлений.
За даними трудової книжки ОСОБА_2 , з 01 травня 2015 року останній прийнятий на роботу з 01 травня 2015 року приватним підприємцем ОСОБА_8 на посаду вантажника. Довідкою про доходи відповідача за місцем роботи встановлено, що на посаді вантажника за станом на 31 серпня 2015 року відповідачу був нарахований дохід у розмірі 1218 грн..
Довідкою за №475 Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області підтверджене проживання відповідача в АДРЕСА_1 ?ї, членами якої є: дружина та два сини, ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Як вірно вказано у рішенні суду, проживання за вказаною адресою тестя ОСОБА_2 не є підставою для визнання обов?язку для утримання вказаної особи відповідачем.
Мати відповідача, за пенсійними посвідченнями серії №ААЕ0818813 від 09 лютого 2010 року з терміном дії від 31 грудня 2011 року, є пенсіонером по інвалідності другої групи, яка встановлена безстроково за довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №571595 від 17 грудня 2013 року, а батько, за пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 від 09 червня 2015 року з терміном дії довічно, є пенсіонером за віком. Батьки ОСОБА_2 , згідно довідок Ізмаїльського об?єднаного УПФУ Одеської області, отримують відповідні пенсії.
Сторони мають право власності в рівних частках на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями за адресою: будинок АДРЕСА_2 , підтверджене договором дарування від 23 грудня 2003 року, а також два транспортні засоби: «RENAULT KANGO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , та «FORD TRANZIT», реєстраційний номер НОМЕР_7 , що підтверджується довідкою АЗ№2 від 06 січня 2018 року Територіального сервісного центру 5151 регіонального сервісного центру в Одеській області.
На час розгляду справи вказане майно знаходиться у володінні та користуванні позивача. 
Разом із тим, у судовому засіданні суду першої інстанції позивач відмовилась від пропозиції відповідача про передачу права власності частки відповідача у вказаному майні за рахунок аліментів.
Вирішуючи справу по суті, колегія суддів враховує наступне.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року було задоволено клопотання? ОСОБА_1 про витребування доказів.
Доручено компетентному органу Швейцарської Конфедерації вчинити такі процесуальні дії:
- витребувати у Компанії?Viking River Cruises AG (Schaferweg 18, CH-4057 Basel), Швейцарська Конфедерація, докази розміру доходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за період з 01 січня 2015 року по день виконання доручення, а саме, копії документів (трудових договорів), довідок про розмір заробітної плати з усіма нарахуваннями, номера банківських рахунків із сумою перерахованих коштів на них; назви банків, на рахунки яких перераховувалася заробітна плата, та докази розміру виплат на дітей, що здійснені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за період з 01 січня 2015 року по день виконання доручення;
Доручено компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина вчинити такі процесуальні дії:
-витребувати у?банку Sparkasse Miltenberg?-Obernburg, адреса: Main АДРЕСА_3 63897 Miltenberg інформацію щодо банківських рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , а саме: реквізити рахунків із зазначенням розміру коштів, які на них розміщені, та розміру коштів, які надійшли на рахунки за період з 01 січня 2015 року по день виконання доручення, із вказівкою на призначення переказу (заробітна плата, виплата на дітей тощо).
Однак, станом не день розгляду наданої справи судом, відповідь з Компанії?Viking River Cruises AG (Schaferweg 18, CH-4057 Basel), Швейцарська Конфедерація, яка б містила інформацію щодо розміру доходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за період з 01 січня 2015 року по день виконання доручення, а саме: копії документів (трудових договорів), довідок про розмір заробітної плати з усіма нарахуваннями, номера банківських рахунків із сумою перерахованих коштів на них; назви банків, на рахунки яких перераховувалася заробітна плата, та докази розміру виплат на дітей, що здійснені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за період з 01 січня 2015 року, - не надходила.
Таким чином, колегія суддів вважає недоведеним посилання ОСОБА_1 у позові, а також апеляційній скарзі, на той факт, що ОСОБА_2 на час звернення до суду із позовом є моряком та працює у Компанії? ОСОБА_9 AG оскільки, як вже вказувалось вище, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів працевлаштування відповідача у вказаній компанії, також відсутні докази, на якій посаді працює ОСОБА_2 та яку заробітну плату отримує.
Одночасно, колегія суддів враховує, у якості доказу у справі, наявну у матеріалах справи документацією з рахунку ОСОБА_2 ( НОМЕР_8 ) про рух грошових коштів на банківському рахунку НОМЕР_9 відповідача в ощадкасі ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Згідно вказаної банківської виписки по рахунку відповідача за період з листопада 2015 р. по січень 2018 р. (36 місяців), ОСОБА_2 за вказаний період отримав дохід у розмірі 89 536, 92 Євро, що свідчить про те, що середньомісячний дохід відповідача складав суму у розмірі 2 487 Євро.
Вказане не є підтвердженням працевлаштування відповідача саме у Компанії? ОСОБА_9 AG, однак свідчить про наявність у ОСОБА_2 джерела постійного доходу за кордоном у середньому розмірі 2 487 Євро на місяць, що не спростоване відповідачем.
Колегія суддів вважає необгрунтованим посилання у запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 про те, що за вказаною банківською довідкою неможливо ідентифікувати, що даний дохід отриманий саме відповідачем, оскільки довідка не містить даних про дату народження ОСОБА_2 , оскільки дана довідка про рух грошових коштів на банківському рахунку НОМЕР_9 була надана суду першої інстанції банком Sparkasse Miltenberg-Obernburg на виконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року про витребування доказів, у якій судом було зазначено прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_2 , а також повну дату його народження, що виключає можливість надання банком неправдивої інформації.
З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги наявність на утриманні у ОСОБА_2 двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, колегія суддів доходить до висновку про можливість стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 для утримання дітей щомісячно у наступному розмірі:
- на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6 000 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 6 000 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 8 000 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Відповідно до вимог ст. 191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову.
Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Роз?ясненнями п.18 постанови постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. 
При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. 
Довідкою від 20 квітня 2015 року комунальної установи «Ізмаїльська міська центральна лікарня» визначено знаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 01 грудня 2010 року із діагнозом “Синдром Дауна”, та необхідність проведення реабілітаційних заходів два рази на рік. 
Таким чином, дитині потрібно динамічне спостереження лікарями спеціалістами та реабілітаційне лікування, на що потрібні додаткові витрати, які сплачує виключно позивачка.
Довідкою за №669/01 від 22 квітня 2015 року відділу соціальної допомоги Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради визначено про знаходження позивача на обліку та отримання державної соціальної допомоги дітям-інвалідам щомісяця в розмірі 1307,30 грн., яка за листом керівника Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради розподіляється як 664, 30 грн. державна соціальна допомога та 643,00 грн. надбавка на догляд за дитиною–інвалідом. За довідкою №3193/02 від 17 травня 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради розмір допомоги станом на 01 травня 2018 року складає 1946, 40 грн.
З долученим до позовної заяви договору №03/01/25 від 25 січня 2015 року на проведення ТОВ «ЕКЛІПСІС» курсу психологічної реабілітації для дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25 січня 2015 року по 08 лютого 2015 року вбачається, що вартість такрого курсу визначена в розмірі 2995 доларів США. Довідкою вказаного ТОВ «ЕКЛІПСІС» визначено про проходження дитиною курсу лікування, разом із тим, не долучено фінансового документу, який підтверджує оплату та отримання вказаної суми. Не додано підтвердження оплати вказаного курсу лікування і до апеляційної скарги, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову у цій частині.
Надана позивачем розписка від 20 січня 2015 року про отримання позички у сумі 4 000 грн. від фізичної особи на лікування, за відсутності належних доказів, що підтверджують використання вказаних коштів саме на лікування дитини, також не може бути доказом існуючого предмета спору.
Одночасно, колегія суддів враховує, що Договором про надання консультативних послуг від 06 липня 2016 року дитині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вартість проходження курсу психо-корекційних послуг визначена в розмірі 12 000 грн., які були сплачені позивачем за квитанцією №416571 серії 08ААВ від 19 липня 2016 року. Тобто, факт необхідності і понесення додаткових витрат на дитину-інваліда є таким, що документально підтверджений.
Таким чином, половина вказаної суми підлягає стягненню з відповідача у якості додаткових витрат на дитину, яка є інвалідом дитинства та потребує постійного медичного нагляду.
Колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що долученою позивачем медичною документацією не доведено необхідність проведення саме вказаного курсу психологічної реабілітації для дитини, оскільки питання щодо доцільності або недоцільності проведення лікувальних заходів може вирішуватися виключно медичною установою, і до компетенції суду вирішення вказаних питань не входить.
Документація про надання медичних послуг іншим дітям судом не досліджується з урахуванням заявлених позивачем в судовому засіданні позовних вимог лише щодо дитини-інваліда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Що стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про стягнення на її користь з відповідача понесених судових витрат у вигляді сплати 1 992 гривень за переклад документів, що надійшли з Німеччини на виконання ухвали суду першої інстанції від 28 листопада 2016 року про витребування доказів, то колегія суддів зазначає наступне.
Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Колегія суддів вважає, що склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо.
Судом апеляційної інстанці при вирішенні даного питання встановлено, що розмір понесених позивачем витрат на переклад документів в сумі 1 992 грн. є співмірним із складністю справи та обсягом наданих перекладачем послуг, та підтверджується належними та допустимими доказами, а саме, квітанцією про сплату ОСОБА_1  послуг перекладу у вказаному вище розмірі.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення судових витрат, та задовольняє вказані вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивач понесених витрат на переклад документів у розмірі 1 992 грн.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.  
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_2 ) щомісячно аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_2 ) щомісячно аліменти на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, починаючи   із дня звернення до суду   із   позовними вимогами - 23 брезня 2015 року, та до досягнення   дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_14 .
  Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянина України, паспорт серії  НОМЕР_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_11 , зареєстрованого в  АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_12 , громадянки України, зареєстрованої в  АДРЕСА_2 )  щомісячно аліменти на утримання сина,  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень, починаючи? із дня звернення до суду   із   позовними вимогами - 23 березня.2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_2 ) понесені останньою судові витрати у сумі 1 992 гривень.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 23 липня 2020 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе