ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 липня 2020 року           справа №360/1402/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А. 
                                  Сіваченка І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Борзаниця С.В.) від 28 квітня 2020 року у справі № 360/1402/20 (повний текст рішення складено 28 квітня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.01.2020р. (вих. № 1285/03-23 від 07.02.2020р.) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу; зобов`язання зарахувати до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання з 01.09.1989р. по 20.06.1990р. в ПТУ № 88 сел. Краснодон за спеціальністю «машиніст електровоза підземний», періоди роботи з 27.06.1990р. по 21.11.1993р. машиністом електровоза підземним з повним робочим днем на підземних роботах на шахті «імені 26 з`їзду КПРС» в/о «Краснодонвугілля», з 22.11.1993р. по 16.03.1995р. гірничим майстром, занятий повний робочий день на підземній роботі на шахті «Талівська» в/о «Краснодонвугілля», з 17.03.1995р. по 29.11.2004р. прохідником, занятий повний робочий день на підземній роботі на шахті «Талівська» в/о «Краснодонвугілля», та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно його заяви від 21.01.2020р..
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення від 30.01.2020р. (вих. №1285/03-23 від 07.02.2020р.) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано повторно розглянути заяву від 21.01.2020р. щодо призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та зобов"язання повторно розглянути заяву від 21.01.2020 року з урахуванням правової позиції суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що суд першої інстанції дослідивши довідку №1172 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії жодним чином не звернув уваги на її зміст, а тільки формально зазначив, що ця довідка оформлена без обов`язкових даних. Судом не враховано, що відповідач відмовляючи в призначенні пенсії про це вже зазначав, що і було однією із підстав не прийняття до уваги цієї довідки. Позивач вважає, що судом допущено надмірний формалізм, наслідком чого є тільки продовження порушення його прав та інтересів, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій). В матеріалах справи є всі необхідні докази на підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог. Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки доводам, які зазначалися в позовній заяві щодо віднесення періоду навчання з 01.09.1989 року по 20.06.1990 року до пільгового стажу роботи. Позивач також зазначив, що ПАТ «Краснодонвугілля» фактично знаходиться на непідконтрольній Українській владі території Луганської області.
В апеляційній скарзі позивач просив проводити розгляд справи за його відсутністю та відсутністю його представника.
Відповідачем на адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якій просив проводити розгляд справи за відсутністю представника відповідача.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки від 20.01.2020р. №905-5000257021 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 4-6).
Позивач 21.01.2020р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши до заяви пакет документів: паспорт НОМЕР_1 від 28.08.1996р.; довідку фізичної особи - платника податків від 12.09.2002р.; довідку від 20.01.2020р. №905-5000257021 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; військовий квіток НОМЕР_2 від 20.11.1987р.; диплом про навчання НОМЕР_4 від 20.06.1990р.; трудову книжку НОМЕР_3 від 10.11.1990р.; довідку №1172 без дати видачи про підтвердження  наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідка № б/н без дати видачи про зміну назви організації; витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці; (арк. спр. 9-17, 49 зворот. бік - 53, 58-60).
Розрахунком стажу за заявою позивача, відповідачем визначено - військова служба - 1 рік 11 місяців 11 днів, навчання у вищих/середніх навчальних закладах - 07 місяців 19 днів, 27.06.1990-31.12.1999 - 09 років 06 місяців 5 днів; 01.01.2000-30.04.2003 - 03 роки 04 місяці, 01.05.2003-31.12.2003 - 0 років 08 місяців 0 днів, 01.01.2005 - 29.11.2004 - 0 років 11 місяців 0 днів, 01.12.2004 -13.10.2017 - 12 років 0 місяців 0 днів, всього - 29 років 11 місяців 05 днів (арк. спр. 49).
Відповідач рішенням від 30.01.2020р. (вих. № 1285/03-23 від 07.02.2020р.) відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. 
В рішенні відповідач зазначив, що відповідно до наданих документів для визначення права на призначення пенсії за віком за Списком № 1 розглянуті періоди роботи на шахті імені «26 з`їзду КПРС», шахта «Талівська» ВО «Краснодонвугілля» з 27.06.1990р. по 29.11.2004р.. В трудовій книжці є в наявності запис про проведення атестації робочих місць згідно наказу № 386 від 09.03.1993р., якої недостатньо для визначення права на призначення пенсії в 50 років. ОСОБА_1 надано довідку № 1172 ВАТ «Краснодонвугілля» та витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, які підтверджують спеціальний трудовий стаж з 27.06.1990р. по 29.11.2004р., але взяти до уваги не має можливості у зв`язку з тим, що адреса підприємства зазначена у наданій довідці вул.Комсомольська, 5, м. Краснодон Луганської області, що не відповідає адресі, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно наданих документів ОСОБА_1 має загального стажу 29 років 11 місяців 5 днів (арк. спр.  7-8, 56 зворот. бік-57).
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 10.11.1990р. позивач у період з 01.09.1989р. по 20.06.1990р. навчався в ПТУ № 88 сел. Краснодон за спеціальністю машиніст електровоза підземний 4 р., з 27.06.1990р. по 22.11.1993р. працював машиністом електровоза підземним з повним робочим днем на підземних роботах на шахті «імені 26 з`їзду КПРС» в/о «Краснодонвугілля», 13.10.1992р. шахта «імені 26 з`їзду КПРС» в/о «Краснодонвугілля» перейменована в шахту «Талівська» в/о «Краснодонвугілля», з 22.11.1993р. переведений гірничим майстром, занятий повний робочий день на підземній роботі, з 17.03.1995р. переведений прохідником, занятий повний робочий день на підземній роботі, робоче місце атестовано по умовам труда, 29.11.2004р. звільнений за власним бажанням (арк. спр. 9-10, 52 зворот. бік-53).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої та другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року   №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною першою ст. 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша).
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 вказаної статті) .
Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV регламентовано, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Абзацом 1 пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта позивач  народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, на момент подачі заяви він досяг віку 51 рік 05 місяців.
Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
За приписами пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
За приписами п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.
При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Дослідженням трудової книжки позивача встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо періодів роботи позивача з 27.06.1990р. по 22.11.1993р. машиністом електровоза підземним з повним робочим днем на підземних роботах на шахті «імені 26 з`їзду КПРС» в/о «Краснодонвугілля», (з13.10.1992р. шахта «імені 26 з`їзду КПРС» в/о «Краснодонвугілля» перейменована в шахту «Талівська» в/о «Краснодонвугілля»), з 22.11.1993р. гірничим майстром, занятий повний робочий день на підземній роботі, з 17.03.1995р. прохідником, занятий повний робочий день на підземній роботі, робоче місце атестовано по умовам труда, 29.11.2004р. звільнений за власним бажанням.
Записи в трудовій книжці проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, не містять виправлень, засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.
Крім того, позивачем надано уточнюючу довідку ВАТ «Красноданвугілля» №1172, яка також підтверджує роботу позивача з 27.06.1990р. по 29.11.2004р. на шахті «Талівська» в/о «Краснодонвугілля» за Списком №1 з повним робочим днем на підземних роботах.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що пільговий стаж роботи позивача в період часу з 27.06.1990р. по 29.11.2004р. з повним робочим днем на підземних роботах за Списком №1 підтверджено належними та допустимими доказами, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем безпідставно було відмовлено у призначенні позивачеві пенсії у відповідності до вимог п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Посилання відповідача на ті обставини, що надана позивачем довідка № 1172 ВАТ «Краснодонвугілля» та витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, які підтверджують спеціальний трудовий стаж з 27.06.1990р. по 29.11.2004р. взяти до уваги не має можливості, оскільки, адреса підприємства зазначена у наданій довідці вул. Комсомольська, 5, м.Краснодон Луганської області, що не відповідає адресі, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, колегія суддів вважає  безпідставним, оскільки спірний період підтверджений відповідними записами у трудовій книжці позивача.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію згідно вимог п. 1 ч.2 ст. 114  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що спірним рішенням відповідачем для призначення права на призначення пенсії за віком за Списком №1 був розглянутий період роботи на «Шахта імені «26 з`їзду КПРС», шахта «Таловська» ПО «Краснодонвугілля» з 27.06.1990р. по 29.11.2004 р., доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам, які зазначалися в позовній заяві щодо віднесення періоду навчання з 01.09.1989 року по 20.06.1990 року до пільгового стажу роботи, колегією суддів не прийнято до уваги.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:   

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 360/1402/20 - задовольнити частково.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі №360/1402/20 - змінити.
Абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 360/1402/20 викласти в наступній редакції: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно вимог п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 21.01.2020 року».
В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 360/1402/20 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 28 липня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 28 липня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                             І.В. Сіваченко