ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/14569/18-а
провадження № К/9901/22835/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Донецькій області 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2019 (суддя Голубова  Л.Б.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 (головуючий суддя Гаврищук Т.Г., судді Блохін А.А., Сіваченко І.В.)
у справі №200/14569/18-а 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макена" 
до Головного управління Держпраці у Донецькій області 
про визнання протиправною та скасування постанови від 03.07.2018 №ДЦ386/334/АВ/П/ТД-ФС,
І. РУХ СПРАВИ
1. У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макена" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якій просила суд визнати протиправними та скасувати постанову від 03.07.2018 № ДЦ 386/334/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 223380,00 грн.
2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі №200/14569/18-а позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано постанову від 03.07.2018 № ДЦ 386/334/АВ/П/ТД-ФС. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена» судові витрати з судового збору у розмірі 3406 грн. 55 коп.
3. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №200/14569/18-а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2019 змінено в частині розміру судових витрат, а в іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2019 залишено без змін.
4. Головне управління Держпраці у Донецькій області з вказаними судовими рішеннями не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2019 і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №200/14569/18-а та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
5. Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №200/14569/18-а без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена» від 11.06.2018 № 405/04.1/15-14-12, яке підписано заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, виданого на підставі наказу начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 11.06.2018 № 639, посадовим особам Головного управління Держпраці у Донецькій області доручено в період з 12.06.2018 протягом двох робочих днів провести інспекційне відвідування дотримання вимог законодавства про працю Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена». Направлення вручено директору товариства 12.06.2018 в приміщенні карного розшуку в м.Маріуполь ГУНА, про що свідчить його підпис на направленні.  
7. 13.06.2018 інспекторами праці Бірюковим В.В., Комісаровою О.Г. складено акт № ДЦ 386/334/АВ інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена», яким встановлено порушення позивачем ч.3 ст.24 та ст.253 КЗпП України, постанови від 17.06.2015 №413.
8. Заступником керівника головного управління Держпраці у Донецькій області прийнято постанову від 03.07.2018р. № ДЦ 386/334/АВ/П/ТД-ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Макена» штрафу в розмірі 223 380,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
9. Незгода Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена» з постановою про накладення штрафу і стала підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
10. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 та ст. 253 КЗпП України, а тому правомірно скасовано постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області від 03.07.2018 № ДЦ 386/334/АВ/П/ТД-ФС, оскільки фактично перевірка позивача не проводилася, працівники позивача не опитувалися, дані отримані відповідачем з матеріалів кримінального провадження, відеозапис, наданий до матеріалів справи, не надає повної інформації щодо подій, був створений не під час перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена». Також матеріали справи не містять доказів вручення позивачу ані акту інспекційного відвідування, ані постанови про накладення штрафу.
11. Суд першої інстанції зазначив в оскарженому рішенні, що матеріали кримінального провадження, по яких не винесено судових рішень не можуть служити доказами вчинення позивачем порушень КЗпП України.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
12. Касаційну скаргу мотивовано порушенням місцевим та апеляційним адміністративними судами норм процесуального права і неповним дослідженням обставин справи.
Зокрема, відповідач зазначає, що неодноразово під час судового розгляду зазначав, що актом інспекційного відвідування було зафіксовано про вихід інспекторів праці на об`єкт відвідування. В той же час, повноваження інспекторів праці жодною нормою закону не обмежені в частині місця здійснення інспекційного відвідування.
13. За посиланням скаржника, оскаржувані рішення містять хибні висновки щодо належності та допустимості наданого в ході розгляду справи відеозапису, а суд, встановивши, що відеоматеріали отриманні в рамках кримінального провадження, не може вимагати від відповідача дотримання вимог п.11 та п.22 Порядку №295, якими урегульовано порядок долучення відеозаписів, отриманих під час інспектування.
14. У відзиві на касаційну скаргу позивач погоджується з висновками судів попередніх інстанцій і посилається на те, що безпосередньо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були опитані співробітниками Головного управління Держпраці у Донецькій області. Ніяких матеріалів, зафіксованих засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційного відвідування до суду не представлено.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
16. Основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю врегульовані «Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295, який був чинним на момент спірних правовідносин).
17. Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Підпунктом 4 п. 5 Порядку №295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.
18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в наказі на проведення інспекційного відвідування від 11.06.2018 № 639 зазначено як підставу для проведення перевірки пп. 4 п. 5 Порядку №295, а до матеріалів справи відповідачем додано лист старшого слідчого управління ГУНП в Донецькій області М.А. Кашлач від 04.04.2018 № 2704/20-2018 з проханням провести інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена».
Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена» від 11.06.2018 № 405/04.1/15-14-12, виданого на підставі наказу начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 11.06.2018 № 639, посадовим особам Головного управління Держпраці у Донецькій області доручено в період з 12.06.2018 протягом двох робочих днів провести інспекційне відвідування дотримання вимог законодавства про працю Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена».
Направлення вручено директору позивача 12.06.2018 в приміщенні карного розшуку в м.Маріуполь ГУНА, про що свідчить його підпис на направленні.
19. Зі встановлених судами обставин, вбачається, що на підставі звернення правоохоронного органу відповідачем було прийнято рішення про проведення саме інспекційного відвідування позивача (а не невиїзного інспектування).
20. У п. 6 Порядку №295 зазначено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.
Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
21. З аналізу п. 6 Порядку №295 в контексті обставин цієї справи можна зробити висновок про те, що інспектори Головного управління Держпраці у Донецькій області могли використовувати матеріали кримінального провадження, надані правоохоронним органом та долучити такі матеріали до матеріалів інспекційного відвідування.
22. Натомість щодо проведення інспекційного відвідування в умовах, коли підприємство позивача не працювало, Верховний Суд виходить з такого.
23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період проведення обшуків з 27.02.2017 по 01.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Макена» не працювало, про що свідчать накази директора підприємства від 02.03.2018 № 3 та від 01.08.2018 №5, пояснення директора підприємства на ім`я начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області та протоколи обшуку від 27.02.2018.
24. Як встановлено судами, 13.06.2018 інспекторами праці Бірюковим В.В. , Комісаровою О.Г. складено акт № ДЦ 386/334/АВ інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена», в якому зазначено зазначено, що інспекційне відвідування проведено в присутності директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена», однак підпису вказаної особи акт не містить.
25. Також суди попередніх інстанцій встановили, що фактично перевірка позивача не проводилася, працівники позивача не опитувалися. Висновок про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 та ст. 253 КЗпП України був зроблений на підставі відеозаписів, наданих слідчим з кримінальної справи, протоколів про результати проведення аудіо-, відео контролю щодо провізора Смирнової А.А. від 02.02.2018 № 152т та ОСОБА_2 , тобто, іншої особи, виходячи з прізвища, від 18.04.2018 № 547т, пояснення ОСОБА_1 наданих начальнику СУ ГУПН в Донецькій області та підписані не нею самою, а її адвокатом Гуріним  О.Г. 
Матеріалами справи, а також доводами касаційної скарги не спростовано того, що фактично інспекційне було проведено і директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена» був присутній під час такого відвідування. На підтвердження присутності директора підприємства під час інспекційного відвідування, відповідач, зокрема, міг надати матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань.
Також з акту № ДЦ 386/334/АВ не вбачається можливим встановити за якою саме адресою було проведено інспекційне відвідування, оскільки в акті зазначено юридичну адресу позивача, адресу аптеки та аптечних пунктів.
26. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про неправомірність проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання без фактичного проведення перевірки, а тільки за результатами аналізу документів, наданих правоохоронним органом.
27. Судова колегія наголошує, що Порядком №295 для інспекторів праці встановлено альтернативу у заходах державного контролю, а саме державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
При цьому, за змістом п. 15 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених пп. 1, 4-7 п. 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.
Водночас, у цій справі, маючи підставу, передбачену пп. 4 п. Порядку №295 та матеріали кримінального провадження, відповідач вирішив провести саме інспекційне відвідування суб`єкта господарювання, яке за нормами Порядку №295 передбачає вихід на місце здійснення господарської діяльності.
Отже, при наявності матеріалів кримінального провадження, звернення правоохоронного органу та зафіксованого факту того, що підприємство фактично не працює, доцільним заходом державного контролю було б саме невиїзне інспектування, а не інспекційне відвідування.
28. Згідно п. п. 8 - 11 Порядку N 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів. Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених п. 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
29. Права об`єкта відвідування визначені у п. 14 Порядку N 295, за приписами якого під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право, зокрема,:1)перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником; 5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки.
30. З аналізу вищенаведених норм, вбачається, що під час інспекційного відвідування інспектор праці має певні обов`язки перед суб`єктом господарювання, а суб`єкт господарювання наділений визначеними правами.
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено, що вимоги п. 8 - 11, 14 Порядку №295 були дотримані. При цьому посилання у касаційній скарзі на те, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Макена» не зазначав про відсутність посвідчень у інспекторів праці, порушення строків інспекційного відвідування, відсутність рішення Мінсоцполітики тощо оцінюється Верховним Судом критично, оскільки директор товариства неодноразово зазначав про те, що інспекційне відвідування фактично взагалі не було проведено.
31. З урахуванням викладеного Верховний Суд вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Макена».
32. Доводи касаційної скарги не спростовують вищенаведеного та встановлених судами попередніх інстанцій обставин.
33. Твердження відповідача про те, що при наявності відеоматеріалів, отриманих в рамках кримінального провадження, не можна вимагати від відповідача дотримання п. 11 і п. 22 Порядку № 295 не підтверджені та визнаються Судом необґрунтованими, оскільки п.11 і п. 22 Порядку № 295 надають право інспекторам праці фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки, тоді як відеозапис, наданий з матеріалів кримінального провадження є іншим доказом, що отримано в ході кримінального провадження, а не інспекційного відвідування і який долучено відповідачем до матеріалів інспекційного відвідування на підставі п. 6 Порядку № 295 як документ, отриманий в ході підготовки інспекційного відвідування.
34. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
35. Оскільки Верховний Суд залишає без змін постанову суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області - залишити без задоволення, а постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №200/14569/18-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб