РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року м. Рівне
Справа № 557/94/19
Провадження № 22-ц/4815/742/20
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Комунальне підприємство "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстратор Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Новак Світлана-Вікторія Миколаївна, 
треті особи на стороні відповідачів без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: позивача, його представника-адвоката Піхоцького А.Л., представника ОСОБА_2 - адвоката Дяденчука А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Дяденчука Анатолія Івановича на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 3 лютого 2020 року в складі судді Пацка Д.В., проголошене в 13 год. 06 хв. в смт. Гоща, дата складання повного судового рішення – 13 лютого 2020 року, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстратора КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Новак Світлани-Вікторії Миколаївни, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора.
Позовні вимоги мотивував тим, що 23.05.2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_2 взяв у нього в позику кошти в сумі 3 160 800грн., терміном до 31.12.2017 року. 
Вказане зобов`язання було забезпечене іпотечним договором від 23.05.2017 року, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 2035,8 кв. м., житлова площа 1406,4 кв.м. Даний гуртожиток належить ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_2 . 
Зазначав, що в зв`язку із невиконанням боржником умов договору позики та неповерненням коштів, 27.11.2018 року ним було направлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлення про те, що він залишає за собою предмет іпотеки на підставі ст.ст. 37, 38 Закону України "Про іпотеку".
Однак, 18.01.2019 року йому стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 значиться не гуртожиток, а житловий будинок, відсоток готовності якого становить 88%. 
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.09.2018 року державним реєстратором КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Новак Світлана-Вікторія Миколаївна внесено зміни до реєстру на підставі рішення індексний номер: 42999213.
У зв`язку із проведеними змінами в Державному реєстрі (14.09.2018 року) він не може залишити за собою предмет іпотеки, оскільки, в іпотеку передавався гуртожиток загальною площею 2035,8 м2, та житловою площею 1406,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість, після зазначених змін, згоду на які він не давав, в Державному реєстрі значиться не гуртожиток, а незавершене будівництво, що фактично призвело до зникнення предмету іпотеки.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним та скасувати рішення реєстратора КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_4 -Вікторії Миколаївни, індексний номер: 42999213 та відновити становище, яке існувало до порушення його прав шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації змін згідно вказаного рішення реєстратора.
Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 3 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано недійсним та скасовано рішення реєстратора КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_4 , індексний номер рішення 42999213, яким внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в частині видалення – "Загальна площа кв.м. 2035,8, житлова площа кв.м.: 1406,4", "додавання – відсоток готовності об`єкту нерухомого майна складає 88%", в частині зміни з "гуртожиток, об`єкт житлової нерухомості: Так", на "Незавершене будівництво, літ. "А-4", житловий будинок , об`єкт житлової нерухомості: Ні".
Відновлено становище, яке існувало до порушення прав позивача ОСОБА_1 , шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації змін, згідно рішення, індексний номер 42999213, по об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Дяденчук А.І. покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, так як право або інтерес позивача може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права іншої особи на предмет іпотеки. При цьому, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, рішення суб`єкта державної реєстрації про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача.
Звертає увагу, на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 824/1751/14-а, відповідно до якої належним відповідачем у такому спорі має, бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь державного реєстратора, який вніс відомості щодо наявності речового права на спірне майно в іншої особи, як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав, не змінює приватноправового характеру цього спору.
Таким чином, відповідати за даним позовом не може державний реєстратор, з огляду на те, що належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач, а саме ОСОБА_3 , однак статус останньої у справі визначено, як третьої особи.
Крім цього, наслідком прийняття рішення індексний номер якого 42999213 не являється відчуження або передача речових прав на таке нерухоме майно, що виключає необхідність отримання згоди іпотекодержателя у відповідності з положеннями п. 60, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.
Також, без уваги суду залишилась та обставина, що всупереч вимогам ч. 6 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не було долучено копію, або оригінал акту що є предметом оспорювання, зокрема копії рішення індексний номер 42999213, що виключало можливість його дослідження судом та відповідно надання юридичної оцінки.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовлено. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення законним та обґрунтованим. Вказує, що ним обрано належний спосіб захисту, оскільки він просив скасувати, як рішення реєстратора, так і зміни в Державному реєстрі, які були внесені шляхом запису. Просить рішення залишити без змін.
Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.05.2017 між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики, за умовами якого останній отримав у позику кошти в сумі 3 160 800 грн., із строком повернення до 23.12.2017 року.
В забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за вказаним договором позики 23.05.2017 року між ОСОБА_1 (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності від імені та інтересах ОСОБА_3 (іпотекодавець), було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Бештинарським О.В. та зареєстровано в реєстрі за №499. 
Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2035,8 кв.м., житловою площею 1406,4 кв.м.
Згідно п. 14.3. предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Мечкало О.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 26 липня 2016 року за реєстровим №1389. Чоловік іпотекодавця ОСОБА_5 згоден з укладенням даного договору, про що свідчить заява, справжність підпису на якій засвідчена ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 23 травня 2017 року за реєстровим №498. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване ОСОБА_7 О ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 26 липня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта: 903008556212.
Відповідно до п. 2.1.1. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором позики іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.
Пунктом 4.1. договору передбачено, що звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. цього договору іпотеки; у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором, що забезпечено іпотекою за цим договором.
В зв`язку з неповерненням ОСОБА_2 коштів отриманих за договором позики від 23.05.2017 року позивачем 27.11.2018 року направлено йому та ОСОБА_3 письмове повідомлення про намір задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або продати його.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2019 року вбачається, що 14.09.2018 року державним реєстратором КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Новак Світланою-Вікторією Миколаївною на підставі рішення індексний номер: 42999213 внесено зміни до реєстру щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер: 903008556212, а саме: "гуртожиток, об`єкт житлової нерухомості: Так", змінено на "Незавершене будівництво, літ. "А-4", житловий будинок , об`єкт житлової нерухомості: Ні", а також видалено "Загальна площа кв.м. 2035,8, житлова площа кв.м.: 1406,4" та додано "відсоток готовності об`єкту нерухомого майна складає 88%". 
За змістом ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.
Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, право або інтерес позивача може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права (частина друга статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування рішення реєстратора КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_4 , індексний номер рішення 42999213, яким внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4.09.2018 № 915/127/18 зазначено, що у разі, коли суд установить, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та немає встановлених законом підстав для відмови у державній реєстрації права), це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому за позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права відповідачем є не суб`єкт державної реєстрації прав, а особа, щодо права якої здійснено такий запис.
Отже, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.
У даному випадку реєстратор КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", приймаючи оспорюване рішення, не мав правовідносин саме з позивачем. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що спір про скасування запису про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача, як іпотекодержателя спірного нерухомого майна, іншою особою, за якою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, щодо якого внесено зміни до реєстру.
ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги виключно до КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" та реєстратора КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Новак Світлани-Вікторії Миколаївни, які з огляду на підстави заявленого позову та суть порушеного права позивача є неналежними відповідачами у цій справі.
У цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів. Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб`єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом.
Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов`язання відповідача як особи, до якої позивачем пред`являється матеріально - правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.
Відповідно до  ст.50 ЦПК України  позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.
Згідно ч.1 ст.51 ЦПК України лише за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, суд може залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом правовідношення, розглянув спір за участю неналежних відповідачів та вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_3 , за якою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, щодо якого реєстратором було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та яка приймає участь у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Таким чином, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості залучити вказану особу в якості співвідповідача, що само по собі унеможливлює правильне вирішення спору по суті, у задоволенні такого позову слід відмовити з цих підстав, що не позбавляє права позивача повторно звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, з іншим позовом, вказавши всіх належних учасників справи.
Колегія суддів вважає, що оцінка доводів апеляційної скарги щодо законності внесення реєстратором змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є передчасною, оскільки вони можуть бути предметом розгляду при новому розгляді справи у суді.
Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 та ч. 13ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.
На користь ОСОБА_2 підлягають стягненню з позивача понесені витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 1152,6 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Дяденчука Анатолія Івановича задовольнити.
Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 3 лютого 2020 року скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Новак Світлани-Вікторії Миколаївни, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) понесені витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року.
Судді:                                                            Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.