ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003118 пров. № А/857/4726/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                       Святецького В.В., 
суддів                                                            Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
          з участю секретаря судового засідання      Гнідець Р.І.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року  у справі № 1.380.2019.003118 (головуючий суддя Гулик А.Г.,  час ухвалення 16:18 год., м. Львів, повний текст складений 16 грудня 2019 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автошкола Магістраль” до Головного управління Держпраці у Львівській області про  визнання незаконною перевірки, скасування постанов,-     

В С Т А Н О В И В :

           25 червня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Автошкола Магістраль” звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просило: а)  визнати незаконною та протиправною перевірку у формі інспекційного відвідування ТзОВ ,,Автошкола Магістраль”, проведену 13-14 травня 2019 року;
б) визнати протиправною і скасувати постанову №ЛВ2798/451/АВ/ФС-1 від 11.06.2019 про накладення штрафу у розмірі 4 173,00 грн;
в) визнати протиправною і скасувати постанову №ЛВ2798/451/АВ/ФС-2 від 11.06.2019 про накладення штрафу у розмірі 250380,00 грн.
Рішенням від 04 грудня 2019 року  Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково. 
Визнав протиправними та скасував постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ2798/451/АВ/ФС-1 від 11.06.2019 та № ЛВ2798/451/АВ/ФС-2 від 11.06.2019.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. 
Також суд стягнув з Головного управління Держпраці у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автошкола Магістраль” судовий збір в розмірі 5676 грн. 70 коп. 
          Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпраці у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим.  
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
Однак, на думку відповідача, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що інспекційне відвідування проведене на підставі нечинної постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 № 295 ,,Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні”.
Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17, яка набрала законної сили 14.05.2019, визнана нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295.  
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017р. №295 втратила чинність з 14.05.2019р., а тому, саме з цієї дати застосування її положень при здійсненні державного контролю за додержанням законодавства про працю буде вважатись протиправним. Спірні правовідносини виникли до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 і регулюються саме нею. 
Враховуючи викладене, відповідач вважає, що у проміжку часу між прийняттям вказаної постанови та визнанням її нечинною за рішенням суду, Управління правомірно здійснювало контрольні (наглядові) функції на її підставі.
Звертає увагу суду на ту обставину, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення суду у справі №826/8917/17 від 14.05.2019 оприлюднене лише 17.05.2019, тобто на момент складення акту та припису інспекційного відвідування була відсутня інформація про те, що постанова №295 втратила чинність.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
ТзОВ ,,Автошкола Магістраль” подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого позивачем  рішення суду першої інстанції та просить  залишити рішення без змін, а вимоги апеляційної скарги – відхилити. 
Представники сторін в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, місце та час розгляду справи.  
Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760 продовжено карантин на усій території України з 01 вересня по 31 жовтня 2020 року у зв`язку з пандемією ,,COVID-19”. 
Колегія суддів визнає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки сторони надали усі наявні у них докази, клопотання про надання чи витребування нових доказів відповідач не надав, позиції сторін висвітленні у позовній заяві, запереченнях на позов, апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, а тому явка сторін в судове засідання не є обов`язковою. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення  з таких підстав. 
З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що інспектор праці Жовнерович О.І. відповідно до наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 10.05.2019 №1067-П, листа ДФС у Львівській області від 26.04.2019 №50112/9/13.10-12, направлення № 1067 від 10.05.2019 у період з 13.05.2019 по 14.05.2019 провела інспекційне відвідування ТзОВ ,,Автошкола Магістраль” на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії прав працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.
За результатами інспекційного відвідування інспектор склала акт інспекційного відвідування №ЛВ2798/451/АВ від 14.05.2019, в якому зафіксовані порушення вимог чинного законодавства, допущені позивачем. Також інспектор винесла припис про усунення виявлених порушень № ЛВ2798/451/АВ/П від 14.05.2019.
           22 травня 2019 року начальник ГУ Держпраці у Львівській області  прийняла рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ЛВ2798/451/АВ/ТД/ІП.
За наслідками розгляду акту перевірки начальник ГУ Держпраці у Львівській області  
11.06.2019 винесла постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами: 1) за № ЛВ2798/451/АВ/ФС-1, якою у зв`язку з встановленими порушеннями вимог ч. 1ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст. 24 Закону України ,,Про оплату праці” на ТзОВ ,,Автошкола Магістраль” накладений штраф в сумі 4173,00 грн.;   
2) за № ЛВ2798/451/АВ/ФС-2, у зв`язку з встановленими порушеннями вимог ч. 1, ч. 3  ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17.06.2015 на товариство позивача накладений штраф в сумі 250380,00 грн.   
Вважаючи перевірку та постанови протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконною та протиправною перевірки у формі інспекційного відвідування ТзОВ ,,Автошкола Магістраль”, проведену 13-14 травня 2019 року. Рішення суду першої інстанції в частині вирішення цих позовних вимог сторонами не оскаржене. Тому у відповідності до приписів ч.1 ст. 308 КАС України, якими визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не дає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині зазначених позовних вимог.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідач провів інспекційне відвідування та оформлення його результатів актом інспекційного відвідування №ЛВ2798/451/АВ від 14.05.2019 на підставі нечинної постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 № 295 ,,Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні”, а тому прийняті за результатами такого інспекційного відвідування постанови є протиправними та підлягають скасуванню.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.
Так, стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України ,,Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України  державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1, 7 ,,Положення про Державну службу України з питань праці”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю до 14.05.2019 були врегульовані ,,Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю”, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295  (далі - Порядок №295).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Суд першої інстанції ретельно дослідив надані сторонами докази та встановив, що інспекційне відвідування ТзОВ ,,Автошкола Магістраль” було проведене  посадовою особою ГУ Держпраці у Львівській області у період з 13.05.2019 по 14.05.2019, результати якого оформлені актом інспекційного відвідування №ЛВ2798/451/АВ від 14.05.2019 у відповідності до приписів Порядку №295. 
Постановою від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17 Шостий апеляційний адміністративний суд визнав нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 ,,Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні”.
Відповідно до ч.2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
За змістом ч.1 ст.325 КАС України   постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295  є нечинною саме з 14.05.2019.
Оскільки інспекційне відвідування 14.05.2019 проведене та акт інспекційного відвідування складений 14.05.2019 на підставі нечинного Порядку №295, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку щодо протиправності оскаржених постанов, прийнятих за результатами такого інспекційного відвідування та акту. 
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.         

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року  у справі № 1.380.2019.003118– без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 17.09.2020.