КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

     
           Справа № 22-ц/824/10535/2020                          Головуючий у 1-й інстанції:  Юзькова О.Л.
                        761/39659/19                                                                               Доповідач-Чобіток А.О.
  
                                                              ПОСТАНОВА
                                                             Іменем України
 
14 вересня  2020 року Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів:
 
головуючого - Чобіток А.О. 
суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.  
секретар - Зиль Т.С. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Директор - розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушилін Костянтин Миколайович, Директор - розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаров Сергій Іванович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна про відшкодування майнової та моральної шкоди,-
 
                                                           у с т а н о в и в:
 
Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з Держави Україна на свою користь грошові кошти в розмірі 1 700 677,53 грн., який складається з гарантованої суми відшкодування -190 180,11 грн., трьох процентів річних - 27277,42 грн., інфляційних втрат - 411 970,42 грн., додаткових витрат понесених на відновлення порушених прав (правова допомога) та моральної шкоди - 1 000 000,00 грн.. При цьому посилався на  неправомірність прийнятого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних  осіб на ліквідацію ПАТ « Комерційний банк «Український фінансовий світ» рішення про нікчемність договору банківського вкладу, укладеного ним з фінансовою установою 18 квітня 2014 року № 40076, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання даного договору.
 
Ухвалою  Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року провадження в справі закрито з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги мають розглядатись за правилами  адміністративної юрисдикції з огляду на положення ст. 20 КАС України.
 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду про те, що відносини, які склались між сторонами мають приватноправовий характер, незважаючи на участь у них Фонду як юридичної особи публічного права,а відтак вказаний позов має розглядатись за правилами цивільного судочинства.
 
           Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, колегія суддів приходить до наступного.
 
Установлено, що в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаними позовними вимогами та зазначав, що має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав шляхом стягнення  з відповідача  на свою користь гарантованої  суми вкладу, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на виконання рішення судів, та він вчинили всі необхідні дії для отримання гарантованої суми вкладу, а саме - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подала відповідачу інформацію про нього, як про вкладника, а відповідач включив його до загального реєстру вкладників, він звернувся з відповідною заявою, проте у виплаті йому було відмовлено.
 
Закриваючи провадження за даним позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спір повинен розглядатись у порядку адміністративного судочинства, пославшись при цьому на правову позицію Великої Палати Верховного Суду України від 12.04.2018 року в справі №820/11591/15 та в справі №761/10730/18 від 10.04.2019 року.
 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки до нього суд прийшов з дотриманням норм процесуального права.
 
 Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Велика Палата Верховного Суду в справі  № 461/2035/17 від 26.02.2020 року зазначила, що за змістом  ст. ст. 2,3,4,6,19,26-28,54 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, юридичною особою публічного права, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. Уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.  Вимоги позивача про відшкодування збитків є похідними від основних вимог та за правилами частини п`ятої статті 21 КАС України підлягають розгляду адміністративним судом, оскільки заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Отже, позовні вимоги, заявлені позивачами, які за своєю природою випливають зі спору щодо правильності нарахування та виплати Фондом коштів за відповідним вкладом в межах гарантованої суми відшкодування, є вимогами саме до Фонду, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
 
Саме така правова позиція висловлена і в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16 (провадження № 11-126апп18), від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16 (провадження № 11-409апп18), від 13 березня 2019 року у справі № 554/22/18 (провадження № 14-81цс19). Аналогічні висновки підтверджені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 727/8505/15-ц (провадження № 14-180цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 752/17889/17-ц (провадження № 14-239цс19) та від 15 січня 2020 року у справі № 334/452/18 (провадження № 14-527цс19).
 
Зважаючи на вказане, аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 на увагу не заслуговують.
 
На підставі викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.
 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-
                                                            п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року залишити без змін.
 
  Постанова набирає законної сили з дня  її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.

   Головуючий:                                                                А.О. Чобіток            
 
               Судді:                                                                            О.В. Немировська
 
                                                                                                       Т.І.  Ящук