ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1408/19                                                  Головуючий у І інстанції - Літвінова А.В.
                                                                                                  Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  30 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
           Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   
                        при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" до Головного управління Держпраці у Київській області, Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнка Владислава Степановича про визнання протиправною та скасування постанови від 15 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнка Владислава Степановича, в якому просило суд визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн".
Свої вимоги Позивач обґрунтовував тим, що на підставі акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 22.12.2018 року № КВ1842/1063/АВ першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнко Владиславом Степановичем протиправно винесено постанову про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн", оскільки при проведенні інспекційного відвідування інспекторами Держпраці не було пред`явлено службових посвідчень, про проведення інспекційного відвідування (з питань не лише виявлення неоформлених трудових відносин) та підстави такого відвідування не було повідомлено об`єкт відвідування (його уповноважену посадову особу), в зв`язку з чим саме інспекційне відвідування та результати встановлені ним не можуть розглядатися як законні та такі, що отримані в порядку передбаченому законодавством. 
Крім цього, Позивач зазначав про відсутність факту та складу порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" законодавства про працю, зокрема, передбаченого абзацом 4 частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України (недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці) та зазначено про порушення порядку проведення інспекційного відвідування службовими особами Держпраці.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з постановленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції, в порушення вимог КАС України, проігноровано доводи Позивача і надані ним докази, зокрема:
- не встановлено обставин правопорушення, з посиланням на докази, якими це правопорушення підтверджується;
- жодним чином не мотивовано причину відхилення доказів, наданих Позивачем, а саме: заяв працівників підприємства, які повністю спростовували факт правопорушення по відношенню до них, показів в судовому засіданні начальника відділу кадрів Снігір А.М., яка пояснила, що в табелі обліку робочого часу за березень 2018 року була допущена технічна помилка, а також не мотивовано причину відхилення заяви Позивача про допит інших свідків;
- доводи Позивача, викладені у відповіді на відзив, щодо застосування прецедентних рішень Верховного суду, навіть не загадано правову позицію Позивача в мотивувальній частині рішення.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив. 
Відповідно до ч. 1   ст. 308   КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до направлення Головного управління Держпраці у Київській області на проведення інспекційного відвідування від 10.12.2018 року № 1842, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн".
За результатами інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" інспекторами Головного управління Держпраці у Київській області було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 22.12.2018 року № КВ1842/1063/АВ в якому, зокрема, було зазначено, що у порушення вимог частини 1 статті 106 Кодексу законів про працю України, керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" оплату праці при роботі в надурочний час не оплачує у подвійному розмірі годинної ставки.
Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 22.12.2018 року № КВ1842/1063/АВ, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" подано до Головного управління Держпраці у Київській області заперечення від 28.12.2018 року вих. № 28/12-2.
До заперечень, зокрема, було додані копії власноручних пояснень працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" про дійсні обставини роботи 07 березня 2018 року, а саме про те, що насправді було відпрацьовано 7 (сім) годин робочого часу, а не 8 (вісім), як зазначено в табелі, пояснення співробітника відповідального за ведення табелів про помилковість зазначення 8 (восьми) годин робочого часу замість 7 (семи), наголошено на тому, що копію вірного (відкоригованого) табелю було надано до Держпраці до моменту закінчення інспекційного відвідування.
Листом Головного управління Держпраці у Київській області від 08.01.2019 року № 43/2/19/242, який за посиланнями Позивача отримано ним 16.01.2019 року, Відповідачем повідомлено Позивача про те, що заперечення було розглянуто, приєднано до матеріалів справи № 4446/18 та зарахується при розгляді винесення штрафних санкцій під час засідання комісії Головного управління Держпраці у Київській області.
Надалі, перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Київській області розглянувши справу про накладення штрафу, на підставі акта інспекційного відвідування від 22.12.2018 року № КВ1842/1063/АВ щодо порушень Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" виніс постанову про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21. 
Відповідно до вказаної постанови, у порушення вимог частини 1 статі 106 Кодексу законів про працю України, керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" оплату праці при роботі в надурочний час не оплачує у подвійному розмірі годинної ставки. 
Так згідно наданого до перевірки табелю обліку робочого часу за березень 2018 року 146 працівників підприємства 07 березня працювали вісім годин, тоді як напередодні свята - 8 березня - тривалість їхньої роботи має скорочуватися на годину. Згідно наданих до перевірки розрахункових відомостей та відомостей на виплату заробітної плати за березень 2018 року, перепрацьовану годину роботи за 07 березня вищезазначеним працівникам не було оплачено в подвійному розмірі. 
Керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України "Про зайнятість населення", частиною третьою статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, та на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, вирішено накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" штраф у розмірі 5 435 580,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" не погоджуючись з постановою Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21, звернулось до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що доводи Позивача щодо порушення порядку проведення інспекційного відвідування інспекторами праці є безпідставними, оскільки, посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" було допущено інспекторів до інспекційного відвідування, зокрема до перевірки було надано Табель обліку робочого часу за березень 2018 року. На підставі чого суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час проведення перевірки та винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21 Головне управління Держпраці у Київській області діяло на підставі, у спосіб та у межах, передбачений законодавством України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини 2   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Статтею 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Так, згідно частиною четвертою та п`ятою статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Київській області, затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року № 84 (далі - Положення № 84), Головне управління Держпраці у Київській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Пунктом 2 Положення № 84 визначено, що Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.
Головне управління Держпраці у Київській області при проведенні інспекційних відвідувань керується Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно вимог пункту 8 Порядку № 295, про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Пунктом 11 Порядку № 295 визначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:
- під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
- ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;
- наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
Пунктом 12 Порядку № 295 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Як встановлено судом першої інстанції, Відповідачем, на підставі листа Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07.12.2018 року № 6876/39/125/01-18 та наказу від 07.12.2018 року № 4799, посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн".
Згідно з пунктом 19 Порядку № 295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Як вбачається з Акта інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" від 22.12.2018 року № КВ1842/1063/АВ Відповідачем було встановлено, що Позивач оплату праці при роботі в надурочний час не оплачує у подвійному розмірі годинної ставки, а саме: згідно наданого до перевірки табелю обліку робочого часу за березень 2018 року 146 працівників підприємства 07 березня працювали вісім годин, тоді як напередодні свята - 08 березня - тривалість їхньої роботи має скорочуватися на годину; згідно наданих до перевірки розрахункових відомостей та відомостей на виплату заробітної плати за березень 2018 року, перепрацьовану годину роботи за 07 березня працівникам не було оплачено в подвійному розмірі.
В матеріалах справи наявна копія табелю робочого часу за березень 2018 року, надана до суду Відповідачем, який надавався Позивачем інспектору під час перевірки та засвідчує факт проставляння працівникам 07 березня восьми годинного робочого часу (2 том, а.с. 130-136).
Відповідно до статті 106 Кодексу законів про працю України, оплата роботи в надурочний час за погодинною системою оплати праці оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.
Відповідно до пункту 27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області на підставі акта інспекційного відвідування від 22.12.2018 року № КВ1842/1063/АВ було винесено постанову про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21 та керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України "Про зайнятість населення", частиною 3 статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, та на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, вирішено накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" штраф у розмірі 5   435 580,00 грн.
Розглядаючи доводи Позивача щодо допущення механічної помилки начальником відділу кадрів Снігір А.М. під час заповнення табелю робочого часу за березень 2018 року та недоведеність Відповідачем протилежного, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно пояснень Позивача, після надання копій документів Відповідачу для перевірки, в табелі робочого часу за березень 2018 року було виявлено механічну помилку, а саме - 07 березня 2018 року помилково зазначено про облік 8 годин робочого часу більшості працівників, при тому що відпрацьовано ними було 7 годин, оскільки 07 березня передує святковому дню - 08 березня.
Про виявлення зазначеної помилки, листом від 21 грудня 2018 року (до дати закінчення інспекційного відвідування) було поінформовано Держпрацу та надано на підтвердження: копію відкоригованого табелю за березень 2018 року; копію наказу по підприємству про перенесення робочих днів в березні 2018 року та скорочений робочий день 07 березня 2018 року. 
Позивачем до позову було долучено копію виправленого табелю робочого часу за березень 2018 року, з якого вбачається факт проставляння працівникам 07 березня семи годинного робочого часу (1 том, а.с. 17-24).
Також Позивачем було долучено копію наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" від 11 січня 2018 року № 1101/1-ОД про перенесення робочих днів, з якого вбачається, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1-р від 11 січня 2018 року з метою створення сприятливих умов для святкування 08 березня - Міжнародного жіночого дня, згідно ст. 53 КЗпП України, а також забезпечення раціонального використання робочого часу, наказано: перенести робочий день з п`ятниці 09 березня на суботу 03 березня; начальнику відділу кадрів Снігір А.М. ознайомити працівників компанії з даним наказом та доверти до відома працівників про скорочення тривалості робочого дня 07 березня, що передує святковому дню, на 1 годину (1 том, а.с. 25).
З наявної в матеріалах справи пояснювальної записки начальнику відділу кадрів Снігір А.М . вбачається, що в її посадові обов`язки входить, зокрема, ведення табелів обміну робочого часу співробітників підприємства. Так, при заповненні табелю обміну робочого часу за березень 2018 року нею було допущено механічну помилку (описку), а саме - 07 березня 2018 року більшості працівників автоматично поставлено « 8» замість « 7», тобто формально обліковано 8 годин робочого часу, при тому що насправді працівниками було відпрацьовано 7 годин. Також зазначено, що дана помилка була виявлена 21.12.2018 року, в зв`язку з чим нею було відкореговано табель обміну робочого часу за березень 2018 року (1 том, а.с. 38-39).
Також, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні власноруч написані пояснювальні записки працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн", в яких ними повідомлено, що 07 березня 2018 року вони відпрацювали 7 годин робочого часу та зауважено, що їх було зазделегідь ознайомило з наказом директора товариства про перенесення робочих днів в березні 2018 року та про скорочений робочий день напередодні 08 березня  (1 том, а.с. 40-168).
Крім того, колегією суддів із наданих письмових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" встановлено, що згідно штатного розкладу, оплата праці працівників Товариства здійснюється згідно з посадовими окладами. Почасова оплата праці в Товаристві не застосовується.
Також Позивач повідомив, що починаючи з 22 грудня 2018 року (дати складання акту перевірки) і по день надання пояснень, жоден із працівників ТОВ «Альтіс-Констракшн» не звертався до Товариства із заявами щодо оплати праці в подвійному розмірі за перепрацьовану, як стверджують у Головному управління держпраці в Київській області, одну робочу годину 07 березня 2018 року. Робочий день 07 березня 2018 року був скороченим, семигодинним, що підтверджують самі працівники Товариства.
Щодо обліку виходу працівників ТОВ «Альтіс-Констракшн» на роботу, Позивач повідомив, що його здійснюють безпосередньо керівники відділів та інших структурних підрозділів Товариства. Журнали обліку виходу на роботу або інші системи обліку робочого часу в Товаристві відсутні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2   ст. 77 КАС України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі вищевикладеного, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження додержання ним норм чинного законодавства щодо оплати праці та зазначає, що Відповідачем в порушення вимог ст. 78 КАС України не доведено правомірності свого рішення, оскільки висновки, викладені в акті перевірки, були зроблені лише на підставі табелю робочого часу за березень 2018 року. Доказів (наказу по підприємству) про встановлення восьми годинного робочого часу 07 березня 2018 року ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було, а колегією суддів не встановлено, інших доказів, на підтвердження своєї правової позиції, Відповідачем також до суду не надано.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" щодо визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 15.01.2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
Зі змісту   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст.   241,   242, 243,   308, 310, 315, 317,   321, 322,   325,   328,   329,   331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн" до Головного управління Держпраці у Київській області, Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнка Владислава Степановича про визнання протиправною та скасування постанови від 15 січня 2019 року - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 15 січня 2019 року № КВ1842/1063/АВ/МТ/ФС-21 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Констракшн".
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                                 О.М. Оксененко
Повний текст складено 30.07.2020 року.