ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11087/19                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року                                                                                                                м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Степанюка А.Г., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого          2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - ОСОБА_2 , та на стороні Відповідача - Начальника відділу медико-соціальної допомоги населенню Управління лікувально-профілактичної допомоги Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Швед Олени Іванівни, Управління ліцензування та контролю якості медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України, Медичного центру «Універсальна клініка «Оберіг» Товариства з обмеженою відповідальністю «Капитал», Міністерства охорони здоров`я, про визнання протиправним та скасування Висновку, - 

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом адміністративного позову у даній справі є визнання протиправним та скасування Висновку Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_3 в умовах Медичного центру «Універсальна клініка «Оберіг» ТОВ «Капитал» від 26.12.2018 року.
Проте, Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого          2020 року адміністративний позов задоволено частково. Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і зобов`язав Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради в особі Клініко-експертної комісії повторно розглянути питання якості наданої медичної допомоги ОСОБА_3 в умовах Медичного центру «Універсальна клініка «Оберіг» ТОВ «Капитал».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.
Як вбачається з апеляційної скарги, Позивач не погоджується з Рішенням суду першої інстанції про вихід за межі позовних вимог та відмови у їх задоволенні у визначений ним відповідно до вимог п. 2 частини другої ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України спосіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити з наступних підстав.
Згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 7 частини першої ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з п. 1 частини першої ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
А як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 805/1930/18-а за позовом ПрАТ «АПК-Інвест» до Головного управління Державної служби з охорони праці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, комісія не здійснювала владні управлінські функції на підставі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві, про що 18 вересня 2017 року склала відповідний Висновок, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.
Відповідно до п. 1 частини першої ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з частиною першою ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Проте, оскільки оскаржений позивачем Висновок Відповідача взагалі не може бути оскаржено, даний спір не належить до будь-якого суду іншої юрисдикції.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо закриття провадження у даній справі.
Відповідно до частини першої ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і, зокрема, провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 238 цього Кодексу.

Більш того, згідно з частинами другою, третьою ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки за принципом диспозитивності адміністративного судочинства адміністративний суд не наділено повноваженнями ініціювати судове провадження, він має вирішувати лише заявлені учасниками справи вимоги і не може виходити за їх межі.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що виходом судом першої інстанції за межі позовних вимог порушено принцип диспозитивності адміністративного судочинства, а саме право Позивача розпоряджатися ними на свій розсуд, що призвело до задоволення адміністративного позову у інший ніж визначений Позивачем спосіб.
Крім того, відповідно до п. 4 частини другої ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Судом першої інстанції лише зобов`язано Відповідача вчинити певні дії, проте зазначене є наслідком визнання його бездіяльності протиправною, що не було предметом адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 238, 311, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 30.09.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                               Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                   Степанюк А.Г.

                                                                                                                   Чаку Є.В.