П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2645/19 
                                                                             Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Тарновецький І.І.     
                                                                             Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
03 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
18.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду у справі № 560/2645/19 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що на теперішній час рішення суду відповідачем не виконано і, відповідно, його право, захищене судом, органом Пенсійного фонду України не відновлено. На думку позивача, відповідач ухиляється від виконання рішення, яке набрало законної сили та ігнорує його.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 560/2645/19 задоволено.
Встановлено судовий контроль по виконанню рішення суду у справі №560/2645/19, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати в 30-денний строк з дня отримання вказаного рішення безпосередньо до Хмельницького окружного адміністративного суду, звіт по виконанню рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 у справі №560/2645/19.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2019, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2019 №2, прийнятого складом комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду його роботи з 01.11.1984 по 21.09.2000. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.04.2019 №235, про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 15.01.2019 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 15.01.2019 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Задовольняючи заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд першої інстанції враховував тривалість невиконання відповідачем рішення суду, і відсутність вмотивованого пояснення щодо причин затримки та бездіяльності суб`єкта владних повноважень у проміжках часу між набранням рішенням законної сили та часом постановлення даної ухвали та дійшов висновку про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати в 30-денний строк з дня отримання даної ухвали, звіт по його виконанню.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Вважаючи дане рішення необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у клопотанні про встановлення судового контролю заявник не навів жодних обставин, які б підтверджували, що пенсійний орган уникатиме виконання рішення та причин, які б свідчили про необхідність в даній адміністративній справі подання звіту про виконання судового рішення.
Крім того, відповідач також вказує на розгляд заяви про встановлення судового контролю без повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України.
Позивач, скористався правом подати до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
У ч.1 ст.2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 2 ст.19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.129-1 Конституції України.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Згідно частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною 6 статті 245 КАС України, у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.
При цьому, суд звертає увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд має надати правову оцінку доводам позивача, зокрема, щодо невиконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішення суду, яке набрало законної сили.
Як зазначає позивач в обґрунтування заяви на момент її подання рішення суду добровільно не виконано, з цього приводу відповідачу було направлено листа з пропозицією виконати рішення суду. Станом на 12.03.2020 відповідач надіслав позивачу простим листом повідомлення про те, що 13.03.2020 о 15 год. 00 хв. буде розглянута його заява щодо підтвердження пільгового характеру роботи на засіданні Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Позивач також зазначив, що йому було запропоновано подавати додаткові докази щодо підтвердження даного стажу, як то покази свідків, які отримали пільгову пенсію та забезпечити їхню явку до м. Хмельницького, різні посвідчення, довідки тощо.
Враховуючи чіткі висновки, що викладені в рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду у справі від 18 жовтня 2019 року та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, стосовно встановлення судом достовірності пільгового стажу позивача, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість доводів позивача щодо неналежного виконання та ігнорування рішення суду, що набрало законної сили.
Щодо посилань апелянта на те, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду поданої ним заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а також не викликано в судове засідання, в якому розглядалася відповідна заява, то колегія суддів зазначає, що положеннями ст.382 КАС України передбачено розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін лише питання про накладення штрафу за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 шляхом зобов`язання відповідача подати суду в 30-денний строк з дня отримання оскарженої ухвали до Хмельницького окружного адміністративного суду, звіт по виконанню рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 у справі №560/2645/19.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  03 липня 2020 року.

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.