ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

19 серпня 2020 року
м. Харків

справа № 636/978/20
провадження № 22-ц/818/4308/20

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Кругової С.С., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря – Прокопчук І.В.

учасники справи:
позивач :  ОСОБА_1 ,
відповідачі : Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2020 року, постановлене суддею  Карімовим І.В., в залі суду в м. Чугуїв, 

встановив :

У  березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку вимог Закону України «Про виконавче провадження» з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) - далі по тексту МВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного МУМЮ (м. Харків), про зняття арешту з належного йому майна. 

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що в грудні 2014 року він звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про стягнення майнової шкоди в розмірі 29036,60 грн. до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а останні звернулися до нього із самостійним позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки на загальну суму 30000 грн. та судових витрат на суму 3822 грн. При розгляді справи ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 грудня 2014 року в забезпечення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було накладено арешт на належне йому майно, а саме: автомобіль ВАЗ-21072, державний № НОМЕР_1 , приміщення СТО, яке розташоване за адресою: смт. Шевченкове, вул. Миру,21, Харківська область.

Постановою МВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного МУМЮ (м. Харків) від 06.10.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48998824 по примусовому виконанню виконавчого листа № 636/3175/14-ц, виданого Чугуївським міським судом Харківської області за вищевказаною цивільною справою, та накладено арешт на вказане вище майно, що належить йому на праві власності. Позивач зазначає, що на теперішній час він сплатив суму боргу за рішенням суду в повному обсязі, що підтверджується звітом про здійснення відрахування виплат, довідкою Куп`янського ТВ ПАТ «Харківгаз», постановою ВДВС про закінчення виконавчого провадження, однак позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном. У зв`язку із чим  ОСОБА_1  на підставі вимог ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» просить суд зняти арешт, накладений згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 25 грудня 2014 року на належне йому майно, а саме: автомобіль ВАЗ-21072, державний №  НОМЕР_1 , приміщення СТО, яке розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 . 

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що під час розгляду справи суд першої інстанції здійснив правильну правову кваліфікацію спірних правовідносин, однак з невідомих причин не застосував для прийняття рішення правильні норми матеріального та процесуального права, та відмовив у задоволенні позову, чим порушив права позивача.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За змістом частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходилась цивільна справа № 636/3175/14-ц, провадження № 2/636/1631/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричинених джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 грудня 2014 року про вжиття заходів забезпечення позову накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме: автомобіль ВАЗ-21072, державний № НОМЕР_1 , приміщення СТО, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши проводити будь-які дії по їх відчуженню або перереєстрації права власності(а.с.3-4).

Як зазначає ОСОБА_1 в своїй позовній заяві та не спростовується іншими матеріалами справи постановою МВДВС по Куп`янському , Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного МУМЮ (м. Харків) від 06.10.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48998824 по примусовому виконанню виконавчого листа № 636/3175/14-ц, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сум у відшкодування шкоди, та накладено арешт на вказане вище майно, що належить боржнику.

З довідки Куп`янського територіального відділення ПАТ «Харківгаз» № 65 від 25.06.2018 та доданого до неї звіту №64 від 25.06.2019 року про здійснені відрахування та виплати (додаток 1 до Інструкції з організації примусового виконання рішень ) вбачається, що за постановою № 636/3175/14-ц від 06.10.2015 р. ВП № 48998824, виданою Міжрайонним ВДВС по Куп`янському , Шевченківському районах та місту Куп`янськ ГТУЮ у Харківської області, борг з ОСОБА_1 стягнутий повністю за виконавчим листом № 636/3175/14-ц, виданим Чугуївським міським судом Харківської області (а.с. 6-7).

Згідно копії постанови головного державного виконавця МВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного МУМЮ (м. Харків) від 23.01.2018 у виконавчому провадженні ВП № 52147761 про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 636/3175/14-ц, виданого 06.10.2015 Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат на загальну суму 3822 грн., вбачається, що з боржника загальна сума стягнення на користь стягувача, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто та перераховано. На підставі викладеного та вимог п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зазначене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 636/3175/14-ц, виданого 06.10.2015 Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат на загальну суму 3822 грн. закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на момент завершення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ч.1 ст. 40 Закону).

Відповідно до частини другої статті 50 Закону «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.01.2018 ркоу вбачається, що державним виконавцем МВДВС по Куп`янському, Шевченківському  районах та місту Куп`янськ   Східного  МУМЮ (м. Харків) знято арешт, накладений цим органом на майно боржника ОСОБА_1 .

Повноважень на зняття арешту з майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову державний виконавець не має, оскільки питання щодо скасування заходів забезпечення позову вирішуються судом в порядку вимог ст.158 ЦПК України, а не в порядку вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги ОСОБА_1 про зняття на підставі вимог ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (помилково зазначена позивачем недійсна редакція закону) арешту з належного йому майна, накладеного згідно ухвали про вжиття заходів забезпечення позову Чугуївського міського суду Харківської області  від 25 грудня 2014 року  є безпідставними  і  спосіб захисту його прав не відповідає вимогам ст. 16 Цивільного кодексу України. 

Так, враховуючи те, що позивач був стороною у справі, боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України.

При цьому посилання позивача на порушення його права власності є безпідставним, оскільки за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        С.С. Кругова         

                                                                               О.Ю. Тичкова