У Х В А Л А 
30 липня 2020 року
м. Київ
справа № 524/2748/19
провадження № 61-10468ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В.(суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Крюківський ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області, ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам:
- в сумі 33 800 грн., нарахованим з грудня 2015 року по березень 2019 року у виконавчому провадженні №52361552 за виконавчим листом, виданим Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання до 30.06.2018р.
- в сумі 18 963,53 грн., нарахованим з вересня 2016 року по березень 2019 року у виконавчому провадженні №52361466 за виконавчим листом, виданим Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам залишено без задоволення.
Судові витрати покладено на сторін.
Скасовано вжиті ухвалою суду від 20 серпня 2019 року заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів за період з грудня 2015 року по березень 2019 року у виконавчому провадженні №52361552 з примусового виконання виконавчого листа №537/4318/15-ц, виданого Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_5 та за період з вересня 2016 року по березень 2019 року у виконавчому провадженні №52361466 з примусового виконання виконавчого листа №537/1828/15-ц, виданого Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_5 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам за період знаходження на стаціонарному лікуванні, ухвалено в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період знаходження на стаціонарному лікуванні за період з 13 лютого 2017р. по 20 червня 2017р. :
-в сумі 812,37 грн. ( з 13 по 24 лютого 2017р. - 214,2 грн., з 8 по 20 квітня 2017р. - 216,58 грн., за 29-31 травня 2017р. - 48,39 грн., з 1 по 20 червня 2017р.- 333,20 грн. ) у виконавчому провадженні №52361466 за виконавчим листом №537/1828/15-ц, виданим Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-в сумі 1625,19 грн. ( з 13 по 24 лютого 2017р. - 428,52 грн.., з 8 по 20 квітня 2017р. - 433,29 грн., за 29-31 травня 2017р. - 96,78 грн. , з 1 по 20 червня 2017р.- 666,6 грн.) у виконавчому провадженні №52361552 за виконавчим листом №537/4318/15-ц, виданим Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання до 30.06.2018р.
В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року залишено без змін.
У липні 2020 року, засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, в якій просить судові рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. 
Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до них документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Предметом позовних вимог у даній справі є звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що справа є малозначною в силу своїх властивостей. 
Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.
Касаційна скарга та додані до них матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).
При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Крюківський ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області, ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особам, які подали касаційні скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 Є. В. Петров
 
С. Ю. Мартєв
 
В. М. Сімоненко