ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 серпня 2020 року           справа №200/3137/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
при секретарі судового засідання Антонюк А.С.,
за участю сторін по справі: 
представника позивача: Баранаєвої А.О.
представника відповідача: Пономарьова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя –Буряк І.В.) від 15 червня 2020 року (повний текст рішення складено 19 червня 2020 року) у справі №200/3137/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосКаолін» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від Визнати протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області форма «ВІ» 0000810402 , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації за червень 2019 року на суму 99 707,00 грн., за липень 2019 року - 91 699,00 грн. та нараховано штрафні фінансові санкції відповідно у розмірі 24 926,75 грн. й 22 924,75 грн., всього у розмірі 47 851,50 грн.; податкове повідомлення-рішення форма В4 № 0000800402, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2019 року - 3 542,00 грн., за липень 2019 року - 27 513,00 грн., всього у розмірі 31 055,00 грн.; податкове повідомлення-рішення форма «ПН» № 0000820402, яким встановлено відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних на суму податку на додану вартість у розмірі 187 445,50 грн. та застосовано штраф у розмірі 50 % у сумі 93 722,50 грн.; податкове повідомлення-рішення форма «Р» 0000830402, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 592 908,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 474 327,00 грн. та 118 581,75 грн. штрафні (фінансові) санкції.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем вимог - п. 14.1.36, пп. 14.1.191 п.14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України та пп. 10-13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дохід», занижено податкові зобов`язання за червень, липень 2019 року на загальну суму податку 187 445 грн.; - п. 14.1 ст. 14 п. 44.1, ст. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України та ст. ст.2-9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 8 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у результаті чого завищено податковий кредит за червень липень 2019 року на загальну суму 505 800,00 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень липень 2019 року на загальну суму 31 055, 00 грн. (червень 2019 - 99 707,00 грн., липень 2019 - 91 699,00 грн.) та заниження позитивного значення, яке підлягає сплаті до бюджету за червень липень 2019 року на загальну суму 474 327,00 грн. (червень 2019 - 253 223,00 грн., липень 2019 - 221 104,00 грн.); - відсутність реєстрації податкових накладних у ЄРПН на дату виникнення зобов`язань на суму податку на додану вартість у розмірі 187 445,00 грн..
Представник позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Представн6ик відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстроване у якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (код ЄДРПОУ 32147675); місцезнаходження юридичної особи: 87011, Донецька обл., Нікольський район, село Катеринівка, вулиця Центральна, будинок 43; Код КВЕД 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну (основний).
Відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 15.11.2019р. № 241/05-99-04-02/321/4764 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.12.2019р.:
-форма «ВІ» 0000810402, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації за червень 2019 року на суму 99 707,00 грн., за липень 2019 року - 91 699,00 грн. та нараховано штрафні фінансові санкції відповідно у розмірі 24 926,75 грн. й 22 924,75 грн., всього у розмірі 47 851,50 грн.;
-форма В4 № 0000800402, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2019 року - 3 542,00 грн., за липень 2019 року - 27 513,00 грн., всього у розмірі 31 055,00 грн.;
-форма «ПН» № 0000820402, яким встановлено відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних на суму податку на додану вартість у розмірі 187 445,50 грн. та застосовано штраф у розмірі 50 % у сумі 93 722,50 грн.;
-форма «Р» 0000830402, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 592 908,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 474 327,00 грн. та 118 581,75 грн. штрафні (фінансові) санкції.
За результатами розгляду скарги позивача, рішенням ДПС України від 02.03.2020 р. № 8148/6/89-00-08-05-02-06 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Підставою для прийняття спірного рішення послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог:
- п. 14.1.36, пп. 14.1.191 п.14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України та пп. 10-13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дохід», занижено податкові зобов`язання за червень, липень 2019 року на загальну суму податку 187 445 грн.;
- п. 14.1 ст. 14 п. 44.1, ст. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України та ст. ст.2-9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 8 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у результаті чого завищено податковий кредит за червень липень 2019 року на загальну суму 505 800,00 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень липень 2019 року на загальну суму 31 055, 00 грн. (червень 2019 - 99 707,00 грн., липень 2019 - 91 699,00 грн.) та заниження позитивного значення, яке підлягає сплаті до бюджету за червень липень 2019 року на загальну суму 474 327,00 грн. (червень 2019 - 253 223,00 грн., липень 2019 - 221 104,00 грн.);
- відсутність реєстрації податкових накладних у ЄРПН на дату виникнення зобов`язань на суму податку на додану вартість у розмірі 187 445,00 грн..
      Актом перевірки встановлено, що  причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за липень 2019 року є придбання на митній території України ТМЦ, послуг у липні 2019 року на суму податку на додану вартість 589 141,00 грн., з датою складання податкових накладних «07.2019», у т.ч. по основних постачальниках (наводиться у частині спірних правовідносин):
-ТОВ «Українська торгівельно-логістична» на суму податку на додану вартість 60 000,00 грн.;
-ТОВ «ТК «Сінтез Ойл» - дизельне пальне на суму податку на додану вартість 41 587,5 грн.;
-послуги нерезидента: ТОВ «Вікторія лоджистик» (44 573,92 грн.) ТОВ «ЗАБОТА» (210 847,79 грн.) - залізничні послуги.
За даними бухгалтерського обліку за червень-липень 2019р. позивач здійснював взаєморозрахунки з ТОВ «Третя вантажна компанія» на підставі договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 13.02.2018 № ТВК-184/18.    Підприємством до перевірки не надано документів первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують понесені витрати. Отже, позивачем сформовано податковий кредит від ТОВ «Третя вантажна компанія» з придбання послуг за користування рухомим майном, що документально не пов`язує їх з господарською діяльністю, тобто підприємством понесені витрати без отримання доходу.
Дане порушення вплинуло на податкові зобов`язання підприємства з податку на додану вартість, визначене у рядку 4.1 Декларації за червень, липень 2019 року «нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 ПК України».
Перевіркою також встановлено, що позивачем не нараховані податкові зобов`язання з податку на додану вартість по придбаним у ТОВ «Третя вантажна компанія» послуги за червень, липень 2019 року, які використані платником без мети одержання прибутку (не використані у господарській діяльності) у сумі 30 777,51 грн..
Аналогічні висновки зроблені щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Українська торговельно-логістична компанія», згідно договору про надання транспортно-експедиторських послуг від 14.11.2018 № 1411/ТЕ та донараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього у сумі 156 666,66 грн..
По взаємовідносинам з ТОВ «Третя вантажна компанія» встановлено формування податкового кредиту по податковим накладним, що не відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК України на суму 30 777,51 грн..
По взаємовідносинам з ТОВ «Торгівельна компанія «Сінтез ойл» на підставі договору постачання нафтопродуктів від 18.07.2019р. встановлено, що данні первинних документів не відповідають реквізитам ТТН. До податкового кредиту за липень 2019 року по таким операціям зайво включено суму 41 587,5 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування у відповідному розмірі з періодом виникнення від`ємного значення - липень 2019 року.
По взаємовідносинам з ТОВ «ЗаБоТа» на підставі договору транспортного експедирування від 15.03.2018р. № 3-2018 встановлено, що позивачем виписані та зареєстровані податкові накладні на отримання послуг від нерезидента з невідповідними показниками, невірним обов`язковим реквізитами «номенклатура», «кількість», та неможливості виділити витрати понесені до митного кордону України за червень 2019 року на суму податку на додану вартість 108 684,25 грн., за липень 2019 року - 210 847,79 та безпідставно включено ці суми до складу податкового кредиту за відповідні періоди.  
По взаємовідносинам з ТОВ «Вікторія лоджистик» на підставі агентського договору на організацію перевезення вантажів від 15.06.2018 № 06-18/1696 встановлено, що виписані ТОВ «УкрРосКаолін» податкові накладні на послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України з не ідентифікованими реквізитами «номенклатура», «кількість», та неможливості виділити витрати понесені до митного кордону України та безпідставно включено ці суми до складу податкового кредиту за відповідні періоди червень - 69 328,56 грн., липень - 44 573,92 грн..
Сума перелічених порушень щодо формування податкового кредиту складає 505 799,53 грн. та відповідає сумі визначеній у п. 2 розділу 4 «Висновки» акта перевірки від 15.11.2019.
Наведені обставини сторонами не оспорюються. 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем на спростування встановлених актом перевірки порушень було надано відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку, які були досліджені судом.
Щодо ТОВ «Третя вантажна компанія».
Між ТОВ «Третя вантажна компанія» (як експедитор) та позивачем (як замовник) укладено договір від 12.02.2019р. № ТВК-184/18, предметом якого є зобов`язання експедитора за плату і за рахунок замовника надати послуги з організації та супроводу перевезень вантажу замовника, що перевозиться залізничним транспортом територією України, а також вивозиться/ввозиться у митному режимі експорту/імпорту. Під послугами з організації та супроводу перевезень вантажу замовника розуміється надання вагонів для участі у процесі перевезення вантажу замовника транспортно-експедиторське обслуговування (далі - ТЕО) у т.ч. оплата провізних платежів.
Загальна вартість послуги ТЕО включає: винагороду експедитора, плату за надання вагонів, відшкодування та компенсація за надані по заявкам послуги, у т.ч. оплату провізних платежів та встановлюється протоколами узгодження, що становлять невід`ємну частину договору. (п. 5.1)
Оплата послуг по погодженим заявкам здійснюється щомісячно на підставі рахунків на 50 % оплати протягом 3 банківських днів з дати прибуття вагонів на станцію відвантаження та 50 % оплати протягом 3 банківських днів з моменту прибуття вагонів на станцію призначення. (5.2)
Протягом 15 календарних днів місяця наступного за розрахунковим експедитор надає замовнику акт наданих послуг. (5.4).
Дата складання акта наданих послуг є датою надання послуг. (п. 5.5)
Сторонами складено акти наданих послуг від 30.06.2019р. № 28-Т про те, що виконавцем за червень 2019 року надано послуги з ТЕО перевезень, користування рухомим складом на загальну суму з ПДВ 1 231 715,10 грн.;  від 31.07.2019р. № 36-Т про те, що виконавцем за липень 2019 року надано послуги з ТЕО перевезень, користування рухомим складом на загальну суму з ПДВ 546 917,35 грн.
До вказаних актів складено додаток з розшифруванням дат відправки, залізничних накладних, номерів вагонів, станцій відправлення-призначення, номенклатури вантажу, загальної суми, та суми ПДВ. 
Відповідно розрахунку вартості лужного каоліну за червень-липень 2019 року постачальник вагонів ТОВ «ТВК» замовником є (далі мовою оригіналу) ООО «Шахтинская керамика», ООО «Воронежская керамика», ООО «Фрилайт», ООО «Керама Мараци».
ТОВ «Третя вантажна компанія» складено на користь позивача податкові накладні від 30.06.2019р. № 5 на суму ПДВ 20 101,77грн. від 31.07.2019 р. № 7 на суму ПДВ 10 675,74 грн., де у розділі одиниця виміру зазначено: графа 4 - грн, графа 5 - 2454.
Факт оплати за надані за вказаним договором послуги підтверджується банківськими виписками за період червень-липень 2020 року.
Про факт експорту вантажу зазначеного у актах наданих послуг свідчать ВМД (та додані до них відомості вагонів та залізничні акти) № 50141795, № 50111509, № 50141787, № 50141811, № 50153469, № 50198738, № 50211275, № 50241207, № 50241173, № 50141795, № 50304872, № 50319292, № 50334507, № 50349836, № 50349844, № 50405893, № 50520949, № 50590900, № 50535731, № 50707363, № 50707777, № 50712876, № 50771088.
Позивачем виставлено ООО «Шахтинская керамика», ОАО «Волгоградский Керамический Завод», ООО «Воронежская керамика», ООО «Керама Мараци» рахунки-фактури за поставлену калієво-польовошпатову суміш.
На підтвердження оплати поставленого каоліну ООО «Шахтинская керамика», ОАО «Волгоградский Керамический Завод», ООО «Воронежская керамика», ООО «Керама Мараци», АО «ЮАИЗ» надані відповідні банківські виписки за липень, серпень 2019 року.
Щодо ТОВ «Українська торгівельно-логістична компанія».
Між ТОВ «Українська торгівельно-логістична компанія» (як експедитор, далі ТОВ «УТЛК») та позивачем (як клієнт) укладено договір від 14.11.2018р. № 1411/ТЕ, предметом якого є зобов`язання експедитора за плату і за рахунок клієнта організувати перевезення вантажів транспортом … в обсягах та за напрямками згідно заявки клієнта (п. 1)
Відповідно розділу 2 договору передбачено, зокрема, такі обов`язки експедитора: приймати та розглядати заявки клієнта; надати акт виконаних робіт; для звірки взаєморозрахунків підписується акт звірки; формування та заповнення податкової накладної; відображати в актах виконаних робіт виконані послуги та надавати їх клієнту; обов`язки клієнта: складення письмової заявки; заповнення відповідних граф залізничних накладних; підписує акти виконаних робіт та акти звірки; здійснює розрахунок за надані послуги.
Порядок розрахунків, передбачений у розділі 3 договору та передбачає, що вартість послуг включає витрати експедитора понесені під час оплати необхідних платежів при перевезенні вантажів. Вартість послуг по конкретному перевезенню визначається за кожен вагон і вказується у додатках, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт перераховує на поточний рахунок експедитора суму, яка включає в себе відшкодування витрат на виплату проїзної плати у т.ч. ПДВ на підставі рахунків.
Додатком № 1 від 15.11.2018р. до вказаного договору сторони визначили тариф за перевезення 1 вагону вантажу: вага 65-67 т. - 26 060,88 грн.; вага 68-70 т. - 26 255,28 грн.; станцію відправлення - Зачатівська, Дон. Зал., станція призначення - Київ-Деміївський; найменування вантажу - глина порцелянова (каолін).
Додатком № 3 від 13.10.2019р. до вказаного договору сторони визначили тариф за перевезення 1 вагону вантажу вага 68-70 т. - 29 443,20 грн..
Додатком № 4 від 13.11.2019р. до вказаного договору сторони визначили тариф за перевезення 1 вагону вантажу: вага 68-70 т. - 20 368,08 грн.; станцію відправлення - Зачатівська, Дон. Зал., станція призначення - Слов`янськ; найменування вантажу - глина порцелянова (каолін).
Сторонами складено та підписано наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з найменуванням робіт, послуг - оплата провозного тарифу: від 03.06.2019р. № 84 на суму 292 014,00 грн., від 05.06.2019р. № 86 на суму 291 793,20 грн., від 13.06.2019р. № 94 на суму 291 793,20 грн. від 31.07.2019р. № 126 на суму 146 227,80 грн..
До акту здачі-приймання робіт від 03.06.2019р. № 84 позивачем додано залізничну накладу від 01.06.2019р. отримувач ТОВ «Атем груп», акт загальної форми від 01.06.2019р. № 64, № 96, видаткову накладну від 01.06.2019р. № 157.
До акту здачі-приймання робіт від 05.06.2019р. № 86 позивачем додано залізничну накладу від 04.06.2019 р.отримувач ТОВ «Атем груп», акт загальної форми від 04.06.2019р. № 97, № 65, видаткову накладну від 04.06.2019р. № 162.
До акту здачі-приймання робіт від 13.06.2019р. № 94 позивачем додано залізничну накладу від 12.06.2019р. отримувач ТОВ «Атем груп», акт загальної форми від 12.06.2019р. № 67, № 107, видаткову накладну від 12.06.2019р. № 180.
До акту здачі-приймання робіт від 31.07.2019р. № 126 позивачем додано залізничну накладу від 30.07.2019 р. отримувач ТОВ «Атем груп», акт загальної форми від 30.07.2019 р.№ 61, № б/н, видаткову накладну від 30.07.2019р. № 235.
ТОВ «УТЛК» виписано на користь позивача податкові накладні від: 04.06.2019р. № 3, від 12.06.2019р. № 7, від 30.07.2019р. № 25 від 31.07.2019р. № 27, від 30.07.2019р. за номенклатурою «оплата провізного тарифу», де у розділі одиниця виміру зазначено графа 4 - ваг., графа 5 - 2247.
Про факт оплати послуг ТОВ «УТЛК» свідчить картка рах. 93, 631 за червень-липень 2019 року, банківська виписка за червень-липень 2019 року.
Між позивачем (як продавець) та ТОВ «Атем Груп» укладено договір купівлі поставки від 20.10.2016р. № 126/16, предметом якого є зобов`язання постачальника поставити калієво-польовошпатову суміш (лужний каолін) марки Е-2013, а покупця прийняти та оплатити товар. 
Отримання доходу від ТОВ «Атем Груп» відображено бухгалтерською проводкою Дт 311 Кт 361 за червень-липень 2019 року.
Факт оплати поставленого товару ТОВ «Атем Груп» підтверджується банківськими виписками Донецька філія ОУ АТ «Ощадбанк» за червень - липень 2019 року.
Між ТОВ «Торгівельна компанія «Сінтез Ойл» (як постачальник) та позивачем (як покупець) укладено договір постачання нафтопродуктів від 18.07.2019 № 1955, предметом якого визначено зобов`язання постачальника передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язується на умовах даного договору прийняти товар і своєчасно оплатити його.
Загальні обсяги поставок, адреса пункту розвантаження товару визначається згідно заявок, вартість визначається у рахунках. Якість нафтопродуктів повинна відповідати вимогам ГОСТів та ТУ і посвідчуватися паспортом якості. Товаросупровідними документами є видаткова накладна та товарно-траспортна накладна. Розрахунки здійснюються у національній валюті шляхом безготівкового перерахування.
Відвантаження товару здійснюється в автотранспорт постачальника або покупця самостійно або за домовленістю із залученням стороннього перевізника. Товар поставляється партіями, у кількості та за ціною визначеною у заявках на умовах EXW.
До вказаного договору складено специфікації від: 19.07.2019р. № 00000000619 про зобов`язання постачальника передати у власність покупцю паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО, доставка транспортом постачальника, на загальну суму 124 762,50 грн.; від 26.07.2019р. № 00000000644 про зобов`язання постачальника передати у власність покупцю паливо дизельне, доставка транспортом постачальника, на загальну суму 124 762,50 грн..
Виконання договору опосередковано: рахунок на оплату від 19.07.2019р. № 645 за паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО на суму 124 762,50 грн.; видаткова накладна від 19.07.2019 № 619, товар паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО, на загальну суму 124 762,50 грн.; ТТН від 19.07.2019 № 190719/1 вид нафтопродукту паливо дизельне; довіреність від 19.07.2019 № 96 за номенклатурою паливо дизельне ДП-1-Євро5-ВО; видаткова накладна від 26.07.2019 № 644, товар паливо дизельне, на загальну суму 124 762,50 грн.; ТТН від 26.07.2019 № 260719/2 вид нафтопродукту паливо дизельне; податкова накладна від 26.07.2019 № 47 за номенклатурою дизельне паливо згідно УКТ ЗЕД 2710194300, довіреність від 19.07.2019 № 96 за номенклатурою паливо дизельне.
Також позивачем надано матеріальний звіт про витрати ПММ за липень 2019 року, узагальнену відомість обліку витрат дизельного палива по автомобілям, по гірничим машинам за липень 2019 року та подорожні листи вантажного автомобіля.
Між ТОВ «ЗаБоТа» (як експедитор) та позивачем (як клієнт) укладено договір транспортного експедирування від 15.03.2018р., предметом якого є зобов`язання експедитору за дорученням та за рахунок клієнта надавати чи організовувати транспортно-експедиційні чи інші послуги при перевезеннях, у т.ч. у міжнародному сполученні, вантажів клієнта … залізничним … чи змішаними видами транспорту.
Замовлення/додаткове замовлення оформлюється на паперовому носії, або електронною поштою, з дотриманням обов`язкових реквізитів. У випадку перевезення залізничним транспортом клієнт зобов`язаний надати залізничному перевізнику замовлення за формою ГУ-12.
Для визначення вартості послуг експедитора сторонами узгоджується ставка експедитора, яка фіксується у протоколі узгодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору. Оплата послуг на умовах 100% попередньої оплати, але у будь-якому випадку не пізніше дати, що передує даті початку надання послуг згідно замовлення. 
Експедитор надає клієнту акт виконаних робіт, рахунок фактуру, рахунки на додаткові витрати.
Пунктом 5.7 передбачено, що послуги експедитора, пов`язані з міжнародним перевезенням вантажів, де пункт відправлення або пункт призначення вантажів знаходиться за межами території РФ, а також перевезення вантажів розміщених під митною процедурою митного транзиту сторони … узгоджують застосування 0 ставки ПДВ.
Додатком № 3 від 15.03.2018р. до вказаного договору визначено умови надання платіжно-фінансових послуг у частині оплати провізних платежів, зборів, штрафів та інших належних ВАТ «РЗД» платежів при перевезенні вантажів … у експортному/імпортному порядку, що здійснюється згідно до узгоджених сторонами замовлень. Здійснення розрахунків з клієнтом по платежам здійснюється у випадку зазначення у перевізних і/або інших документах коду та найменування експедитора в якості платника.
Про виконання умов договору від 15.03.2018р. № 3-2018 свідчить: акт від 30.06.2019р. № 38 найменування послуг транспортно-експедиційні послуги, всього на суму 1 741 000,00 руб., утч ПДВ 0 % з  додатком про надані послуги за період з 01.06.2019р. по 30.06.2019р., у т.ч. по накладним № 50304872; накладна (експорт) № 50304872, вантаж - каолін, під митним контролем Харківська митниця 23.06.2019, оплату провізних платежів «УЗ» здійснює позивач, ВАТ «РЖД» - ТОВ «Шахтинська кераміка»; митна декларація № 10313140/010719/00405736 відправник (експортер) позивач, декларант (отримувач) ТОВ «Шахтинська кераміка», опис товару: калієво-польовошпатова суміш (лужний каолін), умови поставки DAP Тополі.
Також у матеріалах справи наявні МД аналогічного змісту № 49882921, № 49915515, № 50014398, № 50014083, № 50032259, № 50126036, № 50211275, № 50241173, № 50141795, № 50304880, № 50319318, № 50334507, № 50405893, № 50506005, № 50520832, № 50556216, № 50590900, № 50607514, № 50618453, № 50618446, № 50685205, № 50707413, № 50712876, № 50771088.
ТОВ «Забота» складено на користь позивача податкові накладні за червень 2019 року від: 05.06.2019р. № 176, 12.06.2019р. № 177, від 19.06.2019р. № 189, від 25.06.2019 р. № 199, від 27.06.2019 р. № 201.; за липень 2019 року: від 02.07.2019 № 215, від 05.07.2019 № 216, від 09.07.2019 № 227, від 11.07.2019 № 228, від 15.07.2019 № 230, від 16.07.2019 № 231, від 17.07.2019 № 232, від 19.07.2019 № 242, від 22.07.2019 № 243, від 24.07.2019 № 253, від 26.07.2019 № 254, від 30.07.2019 № 258.
У всіх перелічених податкових накладних у графі номенклатура вказано «залізничні послуги», у графі послуги згідно ДКПП - 49.20, у графі одиниця виміру: колонка 4 зазначено грн., колонка 5 - 2454.
Між ТОВ «Вікторія Лоджистикс» (як агент) та позивачем (як принципал) укладено агентський договір на організацію перевезень вантажів від 15.06.2018р., предметом якого визначено зобов`язання агента за винагороду, від свого імені, але за рахунок принципала, вчиняти юридичні та інші дії, пов`язані з організацією перевезень залізничним транспортом товарів та вантажів по території РФ, держав-членів митного союзу та інших держав.    
Агент має право у межах та на умовах агентського договору сплачувати тарифи і збори за завантажені та порожні рейси, а принципал зобов`язаний відшкодувати усі документально підтверджені фактичні витрати агента.
Найменування вантажу та інші вихідні дані узгоджуються сторонами у заявках, зо формою згідно додатку № 1.
Щомісячно за умови укладення угод агент складає звіт агента, копії рахунків-фактур або копії актів третіх осіб про надані послуги. Звіт агента складається окремо. На внутрішньо російські та міжнародні перевезення.
Узгоджена вартість послуг, що надаються агентом включає витрати агента понесені в інтересах принципала та агентську винагороду. Сума винагороди агента ПДВ не обкладається.
Оплата послуг на умовах 100% передоплати. За закінченням звітного періоду (місяць), але не пізніше 10 днів від вказаної дати, агент разом зі звітом направляє принципаду копії актів наданих послуг.
Додатком № 1 від 01.07.2018 до вказаного договору сторони узгодили, що загальна вартість послуг агента розраховується шляхом множення розміру ставки агента на кількість відправлених вагонів і включає винагороду агента. Оплата залізничного тарифу покладається на принципала. Ставка ПДВ згідно ПК РФ. Найменування вантажу - глина фарфорова (каолін). Станція відправлення - ст. Зачатівська Донецька з.д.; станція призначення - станції Московської з.д.
На підтвердження виконання умов договору надано: акт виконаних послуг за червень 2019 року від 30.06.2019 з розшифруванням дат відправки, залізничних накладних, номерів вагонів, станцій відправлення-призначення, номенклатури вантажу, загальної суми, та суми ПДВ.  акт виконаних послуг за липень 2019 року від 31.07.2019 з розшифруванням дат відправки, залізничних накладних, номерів вагонів, станцій відправлення-призначення, номенклатури вантажу, загальної суми, та суми ПДВ.  
Факт оплати послуг ТОВ «Вікторія лоджистік» відображено на картці рахунку 632 за червень-липень 2019 року.
Експорт здійснено на підставі ВМД № 50198696, № 50334507, № 50349844, № 50618453, № 50707454, № 50732460, № 50832609, № 50875574.
До вказаних ВМД додано: відомість вагонів, залізничні акти загальної форми, рахунки-фактури, сертифікати якості.
За результатами виконання вказаних господарських операцій складено податкові накладні за таким переліком: від 14.06.2019 № 188, від 27.06.2019 № 202, від 30.06.2019 № 214, від 17.07.2019 № 255, від 23.07.2019 № 256, від 25.07.2019 № 257.
Відповідно до п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України 
14.1.27 витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником);
14.1.36 господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;
п.14.1.181 податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
14.1.185 постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
14.1.231 розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
За приписами пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать: ж) надання транспортно-експедиторських послуг.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку ( п.187.1 ст.187 ПК).
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) ( п.188.1 ст.188 ПК).
За приписами  п.п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною ( п.198.2 ст.198 цього Кодексу).
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу ( п.198.6 ст.198ПК).
Згідно вимог пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
За приписами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затв. наказом Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.1999р. (із змінами та доповненнями), запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.
У відповідності до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затв. наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000р. (із змінами та доповненнями), зобов`язання визнається, якщо його оцінка  може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.
Пунктом 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затв. наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р. (із змінами та доповненнями) визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу  підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
У відповідності до п.3 розділу ІІІ Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затв. наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013р. (із змінами та доповненнями), фінансова звітність повинна бути достовірною (правдивою). Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною (правдивою), якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності.
Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. 
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт та інші).
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (п.5 ст.9 Закону № 996).
Згідно пп. 2.1 та пп. 2.4 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затв. наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704 (далі за текстом - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
За п.2.5 Положення № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Отже, первинні документи, зокрема рахунки на оплату, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом № 996 та Положенням № 88 та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення є підставою для включення даних по проведеним господарським операціям до податкового обліку платника податку.
За статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його зв`язку із господарською діяльністю платника податків за наявності підтвердження первинними документами, зокрема, видатковими накладними, актами здачі - прийому виконаних транспортно-експедиційних послуг, банківськими виписками та податковими накладними, тощо є підставою для формування податкового кредиту за наслідками отримання ТЕО з контрагентами позивача. 
Факт належності транспортно-експедиційних послуг до господарської діяльності, за умови належного підтвердження первинними документами, підтверджується висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 26.02.2019р. справа №820/19541/14 від 25.04.2019 року справа № 820/4161/16, від 21.02.2020р. справа №821/3223/15-а.
За результатами дослідження наявності ділової мети та економічної доцільності у позивача при укладенні спірних господарських операцій судом установлено, що необхідність придбання позивачем послуг ТЕО зумовлена виконанням умов контрактів щодо постачання каоліну. Такі операції є належним чином задокументовані, відповідають основному виду діяльності позивача та за результатами їх виконання позивачем отримано дохід.
За таких обставин, висновок податкового органу про відсутність документального підтвердження використання послуг ТЕО у власній господарській діяльності позивача є необґрунтованим.
Посилання відповідача на відсутність проведень у бухгалтерському обліку позивача відшкодування вартості понесених послуг (Дт 361 Кт 703), як підставу для збільшення податкового зобов`язання з ПДВ, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки факт використання у власній господарській діяльності підтверджено належними первинними документами.
Крім того, відносно ТОВ «Третя вантажна компанія» податковий орган з одного боку донарахував податкові зобов`язання у розмірі 30 777,51 грн., а з іншого виключив їх зі складу податкового кредиту. Виключення зі складу податкового кредиту мотивовано невідповідністю оформлення податкових накладних, зокрема, невірно зазначений обов`язковий реквізит «кількість». При цьому це єдина підстава для виключення цієї суми, на факт невикористання таких операцій у власній господарській діяльності податковий орган не посилався.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що з огляду на встановлення права позивача на формування податкового кредиту за операціями з надання ТЕО послуг по взаємовідносинам з ТОВ «ТВК», ТОВ «УТЛК», відсутнє зобов`язання підприємства складати та реєструвати податкові накладні за пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України. Зазначене є підставою для висновку про безпідставність застосування штрафу на підставі ст. 120-1 ПК України у розмірі 93 722,50 грн..
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою для виключення суми ПДВ 41 587,5 грн. по операціям з ТОВ «Торгівельна компанія «Сінтез Ойл» стало встановлення податковим органом неточностей між даними ТТН від 19.07.2019р. № 190719/1 та даними специфікації, видаткової накладної й податкової накладної. Зокрема, у специфікації від 19.07.2019 р. № 00000000619 найменування товару вказано паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО, у специфікації від 26.07.2019р. № 00000000644 - дизельне паливо. У видаткових накладних від: 19.07.2019р. № 645 - паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО; 26.07.2019 № 644 - дизельне паливо. У ТТН від 26.07.2019р. № 260719/2 - паливо дизельне, ТТН від 19.07.2019 № 190719/1 - паливо дизельне.
Пунктом 5.4.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155) встановлено , що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, та ГОСТ 27352-87 «Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования».
Згідно пункту 11.1 наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу четвертого цього пункту.
Законом України «Про митний тариф» від 19.09.2013 № 584-VII визначено Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні підкатегорія 2710 включає: - нафта або нафтопродукти, одержанi з бiтумiнозних порід (мiнералiв), крiм сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмiстом 70 мас. % або бiльше нафти чи нафтопродуктiв, одержаних з бiтумiнозних порід (мiнералiв), причому цi нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти: - нафта та нафтопродукти, одержанi з бiтумiнозних порід (мiнералiв), крiм сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмiстом 70 мас. % або бiльше нафти чи нафтопродуктiв, одержаних з бiтумiнозних порід (мiнералiв), причому цi нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів, за виключенням тих, що містять біодизель та відпрацьовані нафтопродукти: 2710 19 43 00 із вмістом сірки не більш як 0,001 мас. %.
Як встановлено судом у податковій накладній від 19.07.2019р. № 30, що кореспондує з ТТН від 19.07.2019 р. № 190719/1 визначено код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00, що відповідає найменуванню нафтопродукту - дизельне паливо.
За таких обставин, висновок про невідповідність визначеного у ТТН від 19.07.2019 № 190719/1 товару, номенклатурі, що зазначена у інших первинних документах, є безпідставним.
Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції про те, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.
Щодо висновку про прийняття ТМЦ без довіреностей, то у матеріалах справи наявні: довіреність від 19.07.2019 № 96, якою уповноважено Волобуєву В. В. на отримання палива дизельного ДП-1-Євро5-ВО від ТК ТОВ «Сінтез Ойл» та довіреність аналогічного змісту від 26.07.2019 № 105.
Стосовно встановленого під час проведення перевірки тих обставин, що податкові накладні складені за операціями з ТОВ «Забота» та ТОВ «Вікторія Лоджистик» містять номенклатуру «залізничні послуги», що не відповідає номенклатурі, вказаній у первинних документах - послуги ТЕО й агентські послуги відповідно, та невірно вказано одиницю виміру товару/послуги, а у податкових накладних по операціям з ТОВ «ТВК» невірно вказано одиницю виміру товару/послуги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ці недоліки , в силу п. 201.10 ПК України не є підставою для виключення таких сум податку зі складу податкового кредиту.
Колегія суддів вважає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем порушення позивачем вимог п. 14.1.36, пп. 14.1.191 п.14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України та пп. 10-13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дохід», п. 14.1 ст. 14 п. 44.1, ст. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України та ст. ст.2-9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 8 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, а тому правомірно скасовано спірні податкові повідомлення-рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, відповідач посилається на ті ж самі обставини, які вказані в акті перевірки, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Ці доводи були предметом оцінки судом першої інстанції; в апеляційній скарзі не наведено конкретних підстав, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні обставин у справі та норм матеріального права при їх юридичній оцінці.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного від 15 червня 2020 року  у справі №200/3137/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного від 15 червня 2020 року  у справі №200/3137/20-а - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 25 серпня 2020 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 26 серпня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 25 серпня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                         І.В. Сіваченко