Справа № 308/1740/19

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
        02 липня 2020 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Фазикош Г.В.,Куштана Б.П.,
за участі секретаря: Чучка Н.В.,

       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року, головуючий суддя Данко В.Й., за скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд", зацікавлена особа ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни, 
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни зацікавлена особа ОСОБА_1 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року скаргу задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській Саліхової Мирослави Іванівни щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 31.01.2019 року.
         Скасовано повідомлення від 31.01.2019 року старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни, про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2н-6395/11, виданого 07.04.2017 року про стягнення з  ОСОБА_1 на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно – монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально – галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (після реорганізації Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно – монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» заборгованість в розмірі 3665,81грн. та судових витрат в розмірі 81грн.    
       Не погоджуючись з ухвалою суду Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській областіподав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити. 
       У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий структурний підрозділ «Львівське територіальне управління» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Судом встановлено, що 24.01.2019 року виробничим підрозділом «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» направлено на адресу Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. заяву №10-ю про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-6395/11 виданого 07.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» заборгованість в розмірі 3665,81 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн. Також у заяві про відкриття виконавчого провадження додатково повідомлено, що ОСОБА_1 1977 року народження.

       Однак, 05.02.2019 року за вхідним номером 454 на адресу виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» надійшло повідомлення старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. Саліхової Мирослави Іванівни від 31.01.2019 про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-6395/11 виданого 07.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» заборгованість в розмірі 3665,81 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн. Вказане рішення виконавця аргументовано тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - відсутній ідентифікаційний код боржника, повна дата народження боржника.

       Відповідно до правових позицій викладених у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року у справі №6-62цс14 та Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року в справі №6-45цс14, відсутності у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

       Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

       Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України, ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

       Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

       Реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника та дата його народження у виконавчому документі зазначаються при їх наявності, якщо вони відомі суду.

       Разом із тим п.3 ч.3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувана виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

       Відтак судом першої інстанції вірно встановлено, що у разі не зазначення ідентифікаційного коду боржника у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. п.3 ч.3 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника, та отримання відомостей про ідентифікаційний код боржника.
       Тому посилання апелянта у апеляційній скарзі на неможливість здійснення відкритій провадження через відсутність ідентифікаційного коду боржника та повної дати народження боржника, а, відтак, неможливість застосування норм п. З ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не є встановленою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

       Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 61-903св18.
       З урахуванням викладеного суд прийшов правильного висновку, що державний виконавець, повертаючи виконавчий документ стягувану, не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення і доказів протилежного суду не надав.
       Про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у зв`язку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено також у постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі №6-62цс14 та в постанові від 21 травня 2014 р. у справі №6-45цс14, а саме: відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.
       Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

       Повний текст постанови суду складено 10 липня 2020 року.

       Головуючий 

Судді