ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р.                                                         Справа №909/1198/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді                                                  Галушко Н.А. 
суддів                                                                      Желіка М.Б.
                                                                                Орищин Г.В.

секретар судового засідання                     Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:
від позивача - Голубчак Н.В. - представник
від відповідача - Сторчоус О. В. - адвокат
                                        
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" №01-2/133 від 03.03.2020 
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2020 (суддя Шкіндер П.А.,повний текст рішення складено 13.02.2020, м.Івано-Франківськ)
у справі № 909/1198/19
за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області,                              м. Івано-Франківськ,
до відповідача: Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство", м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 
про стягнення шкоди в сумі 213 996,96грн.

ВСТАНОВИВ:
до Господарського суду Івано-Франківської області звернулася Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області із позовною заявою до Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" про стягнення шкоди заподіяної лісу в розмірі 273 996, 96 грн, внаслідок порушення норм лісового законодавства.
03.12.2019 представником позивача до Господарського суду Івано-Франківської області подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій заявник просить зменшити розмір позовних вимог, зв"язку з технічною опискою у позовній заяві та просив стягнути з відповідача 213 996,96грн.
Також, 16.01.2020 представником позивача подано заяву до Господарського суду Івано-Франківської області про зменшення розміру позовних вимог у зв"язку з частковою оплатою заборгованості відповідачем та просив стягнути з відповідача 207 014,45грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 11.03.2019 по 22.03.2019 Державною екологічною інспекцію в Івано-Франківській області здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства на території лісового фонду Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" та виявилено незаконну рубку дерев. Позивач вказує, що відповідач є постійним лісокористувачем визначеної ділянки лісу та зобов`язаний здійснювати охорону лісів в порядку визначеному природоохоронним законодавством. В результаті не виконання підприємством даного обов`язку лісовому фонду завдано шкоду у розмірі    213  996,96грн. 
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2020 у справі №909/1198/19 позовні вимоги задоволено частково. Стягнено з ДП "Надвірнянське лісове господарство" шкоду, заподіяну внаслідок порушення норм лісового законодавства в розмірі 129 010,14 грн у фонд охорони навколишнього природного середовища с. Бистриця Надвірнянського району на: р/р UA0489999800000117331009313, отримувач: УК у Надвірнянському р-ні/с.Бистриця/24062100, Код ЄДРПОУ 37904033, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) на території якої вчинені дані правопорушення.
Стягнено з ДП "Надвірнянське лісове господарство" шкоду, заподіяну внаслідок порушення норм лісового законодавства в розмірі 39 877,42 грн у фонд охорони навколишнього природного середовища с. Зелена Надвірнянського району на: р/р UA8589999800000331009320, отримувач: УК у Надвірнянському р-ні/с.Зелена/24062100, Код ЄДРПОУ 37904033, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) на території якої вчинені, дані правопорушення.
Стягнено з Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" шкоду, заподіяну внаслідок порушення норм лісового законодавства в розмірі 3 940,28грн  у фонд охорони навколишнього природного середовища с. Пасічна Надвірнянського району UA: р/р НА70899998000001і'3331009328, отримувач: УК у Надвірнянському р-ні/с.Пасічна/24062100, Код ЄДРПОУ 37904033, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) на території якої вчинені дані правопорушення.
Стягнено з ДП "Надвірнянське лісове господарство" шкоду, заподіяної внаслідок порушення норм лісового законодавства в розмірі - 13 654,45грн шкоди у фонд охорони навколишнього природного середовища м. Надвірна Надвірнянського району на: р/р UA18999980000033111331009308, отримувач: УК у Надвірнянському р-ні/м.Надвірна/24062100, Код ЄДРПОУ 38026376, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) на території якої вчинені дані правопорушення.
В решті позову провадження у справі закрито.
Стягнено з Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області (вул. Академіка Сахарова, 23-А, м. Івано-Франківськ, 76014; ідентифікаційний код: 37952307; р/р 35213078081073) -3 209,95грн судового збору.
Повернено Державній екологічній інспекції в Івано-Франківській області  1 004,74 грн. судового збору на: р/р 35213078081073 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 37952307.
Рішення суду мотивоване тим, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з презумпції вини правопорушника, у зв`язку із чим саме відповідач повинен довести, що шкоду завдано не з його вини, або ж у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди. Відповідач не надав доказів відсутності вини у вчиненні правопорушення незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок на підвідомчій йому території, тому місцевим господарським судом було встановлено, що відповідач, як постійний лісокористувач, допустив незаконну рубку лісу, що є підставою для стягнення з нього збитків, завданих навколишньому природному середовищу.
ДП "Надвірнянське лісове господарство" подано апеляційну скаргу №01-2/133 від 03.03.2020, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2020  у даній справі, а саме в частині задоволення позову про стягнення з ДП "Надвірнянське лісове господарство" шкоди у загальному розмірі 213 996,96, заподіяної внаслідок порушення норм лісового законодавства та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю, посилаючись на те, що рішення суду у цій частині прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом не враховано, що основна частина виявлених позивачем незаконних рубок проводилась на законних підставах, про що надані дозвільні документи.
Скаржник вважає, що судом не досліджено причину пошкодження дерев, не надано оцінку часу вчинення рубки дерев. Однак, на думку скаржника, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню.
На думку скаржника, спірне рішення винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст. 1166 ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», якою затверджено такси для обчислення розміру шкоди,  заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами:  незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту.
Державною екологічною інспекцією подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, позивач вважає, що відповідач, як постійний лісокористувач, зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану в результаті не забезпечення ним охорони та збереження лісових насаджень на ввіреній йому території від незаконної самовільної рубки третіми особами.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 та 14.05.2020 відкрито апеляційне провадження в даній справі та для дотримання карантинного режиму та недопущення поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, у зв`язку з запровадженням карантину, з метою дотримання принципу всебічного, повного, об`єктивного дослідження в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судовою колегією призначено розгляд справи в судовому засіданні поза межами процесуального строку, визначеного ст.273 ГПК України в судовому засіданні на 16.06.2020.
Ухвалами суду розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін.
Позивач та відповідач в судовому засіданні підтримали доводи та  заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:
як вбачається із матеріалів справи, з 11.03.2019 по 22.03.2019  відповідно до наказу Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області від 07.03.2019 №118, направлення на перевірку від 07.03.2019 №69 Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області провела планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства на території лісового фонду ДП «Надвірнянське лісове господарство»
В ході перевірки встановлено факт незаконної рубки дерев, внаслідок чого завдано шкоду в розмірі 213 996,96грн. 
Факт правопорушення, яке вчинено ДП "Надвірнянське лісове господарство" зафіксований актом планового заходу від 22.03.2019, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на території Річанського, Довжинецького, Максимецького, Бистрицького, Зеленського, Бухтівецького, Пасічнянського, Надвірнянського лісництв, що є складовою загальної площі лісового фонду, що знаходиться у підпорядкуванні ДП "Надвірнянське ЛГ", виявлено ряд порушень та розраховано розмір шкоди.
Згідно розрахунку розміру шкоди, що проведений відповідно до Постанови КМУ від 23.07.2008 за №665 по місцю перевірки вищеназваних лісництв, підпорядкованих ДП "Надвірнянське лісове господарство", а саме:
Річанське лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
- у кварталі 16 виділ №1.2, площа 0,6га. СР-2019 року - незаконну рубку 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 34см;
- у кварталі 13 виділ №11.2, площа 0,6га. СР-2018 року - пошкодження до ступеня не припинення росту 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 28 см, що є порушення ст.105 Лісового кодексу України, за що розраховано 6 982,51грн шкоди.
Довжинецьке лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
-  у кварталі 3 виділ №6.1, площа 0,8га. СР-2019 року - пошкодження до ступеня не припинення росту 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 28см, що є порушення ст.105 Лісового кодексу України, за що розраховано 1 250,13грн шкоди.
Бистрицьке лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
- у кварталі 20 виділ №9.11, площа 1,7га. ВСР-2018 року - незаконну рубку 7 сироростучих дерев породи ялина, з діаметром пнів: 28; 18; 34; 24; 22; 20; 20 см; 9 сухостійних дерев породи ялина, з діаметром пнів: 16; 16;14; 14; 16; 16; 16; 18; 20 см; 1 вітровальне (сухостійне) дерево породи ялина, з діаметром пня: 36см;
- у кварталі 21 виділ №19.20, площа 1,7га. ВСР-2018 року - незаконну рубку 5 сироростучих дерев породи ялина, з діаметром пнів: ЗО; 40; 35; 31; 32 см; 15 вітровальних (сухостійних) дерев породи ялина, з діаметром пнів: 30; 34; 20; 30; 32; 29; 34; 14; 33; 44; 32; 20; 50; 38; 39 см; 7 сухостійних дерев породи ялина, з діаметром пнів: 37; 33; 35; 34; 28; 41; 29 см,  за що розраховано  129 010,14грн  шкоди.
Максимецьке лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
- у кварталі 69 виділ №9, площа 1,6га. ВСР-2019 року - незаконну рубку 2 сироростучих
дерева породи бук, з діаметром пнів: 34; 22см;
-  у кварталі 50 виділ №43, площа 2,3га. ВСР-2019 року - пошкодження до ступеня не припинення росту 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 28см,  за що розраховано 8 525,39грн шкоди.
Зеленське лісництво:
при натурному обстеженні виявлено:
- у кварталі 13 виділ №34 - незаконну рубку 2 сироростучих дерев породи бук, з діаметром пнів: 45; 51см; 2 сироростучих дерев породи явір, з діаметром пнів: 29; 32см;
- у кварталі 13 виділ №3.1, площа 1,0 га. СР-2019 року - незаконну рубку 4 сироростучих дерев породи бук з, діаметром пнів: 25; 13; 16; 20см;
-  у кварталі 6 виділ №1.7, площа 0.6 га. ЛІР - 2019 року - пошкодження до ступеня не припинення росту 3 сироростучих дерев породи ялина, з діаметром пнів: 18; 19; 20см, що є порушення ст. 105 Лісового кодексу України за що розраховано 39 877,42грн шкоди.
Бухтівецьке лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
- у кварталі 29 виділ №30, площа 0,4га. СРС-2019 року - незаконну рубку 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 19 см;
-  у кварталі 28 виділ №4.1, площа 0,8 га. СРС-2019 року - пошкодження до ступеня не припинення росту 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 23см;
- у кварталі 7 виділ №19, площа 5,6га. ВРС- 2018року - незаконну рубку 1 сироростучого дерева породи бук, з діаметром пня: 19 см, за що розраховано 3 940,28грн шкоди.
Пасічнянське лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
-  у кварталі 34 виділ №17, площа 1,9 га. ЛВР-20І8 року - пошкодження до ступеня не припинення росту 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 24см;
- у  кварталі 33  виділ №18.2, площа 2,0га.  ДВР-2018 року - незаконну рубку 1
сухостійного дерева породи ялина, з діаметром пня: 42 см;
- у кварталі 47 виділ №2, площа 4,1га. ПРХ-20І8 року - незаконну рубку 1 сироростучого дерева породи ялина, з діаметром пня: 26 см;
- у кварталі 27 виділ №6.1, площа 0,9га, ПР-2018 року - незаконну рубку 1 сироростучого дерева породи бук, з діаметром пня: 25 см, за що розраховано 10 756,64грн шкоди.
Надвірнянське лісництво: при натурному обстеженні виявлено:
у кварталі 15 виділ №6, площа 6,8га. СРВ-2018 року - незаконну рубку 2 сироростучих
дерев породи дуб, з діаметром пнів: 31; 28см; 1 сухостійне дерево породи дуб, з діаметром пня: 3 8см, що є порушення ст. 105 Лісового кодексу України за що розраховано 13 654,45 грн- шкоди.

Під час натурного обстеження території лісового фонду квартал №20 виділ №11,9 Бистрицького лісництва та квартал №13 виділ № 34 Зеленського лісництва ДП "Надвірнянське ЛГ", у присутності, уповноважених представників підприємства, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища складалися Відомості обліку пнів незаконно зрубаних дерев на території лісового фонду із зазначенням стану дерев та їх діаметрів, які підписані представниками відповідача без зауважень та заперечень, а саме: провідний інженер по охороні і захисту лісу відділу лісового господарства П.Приймак, лісничий Бистрицького лісництва І.Герба, лісничий Зеленського лісництва В.Жолобчук, майстер лісу Зеленського лісництва С.Пирожук, які є посадовими особами державної лісової охорони та основними завданнями яких є здійснення державного контролю за додержанням вимог лісового та мисливського законодавства.
Заміри пнів зрубаних дерев проводилися повіреною металевою вимірювальною рулеткою Р-2 № 019.
Розрахунок заподіяної шкоди проведено відповідно до додатку № 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665. 
Загальна сума завданої шкоди згідно акту складає  213 996,96 гривень.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що листом від 25.03.2019 № 04-12/609 Інспекцією надіслано матеріали перевірки до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області для внесення відомостей в ЄРДР та проведення досудового розслідування. 
02.04.2019 зареєстроване кримінальне провадження №12019090200000247 за ч. 1 ст. 367 КК України.
Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області, з метою досудового врегулювання спору було надіслано ДП "Надвірнянське лісове господарство" претензію від 26.03.2019 № 17/19 про сплату шкоди в розмірі 273 996,96грн., яку відповідач заподіяв державі внаслідок незаконної рубки та пошкодження дерев, яку підприємство отримало 27.03.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, яку відповідачем залишено без відповіді та задоволення.
Наведене стало підставою для звернення Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області з позовом про стягнення з відповідача завданої навколишньому природному середовищу шкоди в розмірі                              213 996,96 грн (враховуючи заяву про зменшення позовних вимог).
В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем як доказ часткової оплати шкоди надано суду платіжне доручення № 71 від 16.01.2020, платіжне доручення № 70 від 16.01.2020 та платіжне доручення № 72 від 16.01.2020.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Як визначено в абзацах 2, 3 статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
В силу приписів статті 16 та частини 1 статті 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Відповідно до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті1166 ЦК України).
Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Частиною 2 статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Відповідно до п. 5 ст. 54 Лісового кодексу України  підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Згідно з ст. 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.
Відповідно до статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів", підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов`язані забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.
За змістом пункту 5 частини 2 статті 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.
Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.
Таким чином відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства.
          
В ході розгляду справи в суді першої інстанції правомірно встановлено, що Державне підприємство "Надвірнянське лісове господарство" є постійним лісокористувачем обстежуваної лісової ділянки, а тому обов`язок по охороні лісів від незаконних рубок та обов`язок дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів покладено саме на відповідача.
Як вбачається із акту перевірки щодо додержання відповідачем вимог природоохоронного законодавства № 81, факт незабезпечення лісокористувачем (відповідачем) охорони і збереження закріплених за ним лісів. Розмір заподіяної та не відшкодованої шкоди, розрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" та складає 213    996,96грн.
В матеріалах справи відсутні докази та не надані такі в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, які б свідчили про вжиття відповідачем заходів для забезпечення збереження та охорони лісу і недопущення незаконної рубки дерев.
Окрім того, судова колегія зазначає, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу (аналогічної правової позиції дотримано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16).
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, здійснюється в порядку статті 1166 Цивільного кодексу України та розмірах встановлених законодавством України.
В спірному випадку суд правомірно виходив з презумпції вини правопорушника (особа вважається винною якщо не доведе відсутності своєї вини), оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про вчинення ним дій задля збереження і охорони лісів та недопущення самовільної рубки дерев на території лісового фонду, що переданий йому у користування. Між бездіяльністю відповідача та завданою шкодою існує причинний зв`язок, відсутності вини відповідача суду не доведено.
З огляду на викладене, не беруться до уваги доводи скаржника  щодо відсутності обов`язку відповідача цілодобово здійснювати захист лісів від незаконної рубки.
Отже, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач як постійний лісокористувач, який зобов`язаний здійснювати організацію і забезпечення охорони та захисту лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, а також нести цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства у разі невчинення дій (бездіяльності) щодо забезпечення охорони та збереження лісу, що має наслідком самовільну рубку лісових насаджень третіми особами, не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяв матеріальну шкоду лісовому фонду України.
Як зазначалось вище та підтверджується платіжними документами, під час розгляду справи відповідачем було частково сплачено суму заподіяної шкоди  у розмірі 27 514,67 грн.
Факт протиправної поведінки відповідача, як постійного лісокористувача, у формі бездіяльності щодо охорони лісових насаджень, що призвело до незаконної рубки лісу третіми особами зафіксовано в акті складеному за результатами планового заходу державного нагляду №81 від 22.03.2019 ДП «Надвірнянське лісове господарство».
У вищевказаному акті перевірки також відображено дані, яким чином проводились заміри пнів, вид незаконно зрубаних дерев, діаметри пнів дерев в корі біля шийки кореня і встановлено категорію придатності дерев, а також лісництво, квартал та виділ, де було виявлено незаконну рубку дерев.
Вказаний акт перевірки є чинним, у встановленому порядку не оскаржувався, а тому є належним та допустим доказом в розумінні ст. ст. 76,    77 ГПК України, в якому зафіксовано відповідні дані.
Дана позиція відповідає правовій позиції колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного суду викладеній у постанові від 27.06.2019р. у справі №927/238/17.
Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, здійснюється згідно з Таксами, затвердженими постановою КМУ №665 від 23.07.2008.
Відповідно до змісту Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев та чагарників до припинення ступеня росту (додаток № 1 до постанови КМУ від 23.07.2008 за № 665) шкода завдана навколишньому природному середовищу визначається за кожне дерево, вирубане або пошкоджене до припинення росту, виходячи з діаметру дерева у корі біля шийки кореня як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим замірами діаметра. При цьому, приміткою 4 вказаних Такс встановлено, що замір діаметра пня, який зрізаний нижче шийки кореня (урівень із землею або утоплений у землю), здійснюється за фактичним зрізом.
Таксами встановлюється залежність розміру шкоди за кожне окреме дерево, виходячи з діаметру його зрізу. При цьому, за кожне сантиметрове перевищення 50-ти сантиметрового зрізу розмір шкоди збільшується на 105,00 грн (без урахування індексації).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем на підставі акту №81 від 22.03.2019 здійснено розрахунок розміру шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вирубування дерев на території Державного підприємства «Надвірнянське лісове господарство» відповідно до додатку №1,2 постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008. Відповідно до зазначеного розрахунку шкода, заподіяна лісу незаконним вирубуванням дерев на території Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" становить 273    996,96грн.
Таким чином, розмір шкоди у вигляді втрати чи знищення дерев був правомірно, у відповідності до вимог    постанови КМУ №665 від 23.07.2008 року, визначений позивачем та, як вбачається з наявного у справі розрахунку (т. 1, а.с.51-53) та заяви про зменшення позовних вимог, становить                      213  996,96грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться перед усім до того, що відповідачем вживалися належні заходи щодо охорони лісу та здійснено ряд інших заходів з охорони лісу, однак суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані докази не є належними та достатніми в розумінні ст. ст.  76, 79 ГПК України, оскільки визначальним у даній справі є сам факт незаконної рубки лісу спричинений не виконанням лісокористувачем належним чином покладеного на нього законодавством обов`язку щодо забезпечення охорони лісових насаджень.
Твердження апелянта про те, що на території лісництв проводились санітарні вибіркові рубки дерев, оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки, як вбачається з акту від 22.03.2019, під час здійснення перевірки працівниками позивача досліджувались ділянки, де були здійснені санітарні вибіркові рубки лісу та в межах таких ділянок були виявлені незаконно зрізані дерева, що відображено у відповідному акті та враховано при здійсненні розрахунку шкоди.
Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення належних дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічні висновки викладені об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.08.2018 року, справа № 909/976/17; Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 07.06.2019, справа №    914/1960/17.
Аналізуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність у діях відповідача, як постійного лісокористувача протиправної поведінки у формі бездіяльності щодо охорони лісонасаджень, шкоди у вигляді втрати чи знищення дерев, розмір якої було визначено у відповідності до вимог постанови КМУ №665 від 23.07.2008  та причинного зв`язку між вказаними елементами.
Беручи до уваги те, що відповідач, як постійний лісокористувач, не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив незаконну порубку дерев, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України (навколишньому природному середовищу), яка становить в загальному розмірі 213 996,96 грн, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнув з Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство", враховуючи часткову сплату суми шкоди, заподіяної лісу  186 482,29 грн та правомірно дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині стягнення 27 514,67 грн у зв`язку із відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.
За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1,3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судова колегія звертає увагу на те, що судове рішення переглядається на момент його прийняття судом першої інстанції з врахуванням тих доказів, які були в матеріалах справи саме на момент прийняття рішення судом першої інстанції та фактичних обставин, які існували на момент його прийняття
В силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. 
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та правильним застосуванням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає. 
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 269,270, 273, 275, 276, 282- 284 ГПК України, 

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2020 у справі №909/1198/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" №01-2/133 від 03.03.2020 без задоволення. 
2.          Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.09.2020.

Головуючий суддя                                         Галушко Н.А. 

суддя                                                                       Желік М.Б.

       суддя                                                                       Орищин.А. В.