Справа № 740/1942/20 	Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П. 	
Провадження № 33/4823/232/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2020 року, -

                                   В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,   
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на 1 рік. 

Стягнуто з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності  судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 02 травня 2020 року о 12 год. 25 хв. на вул. Центральна, 11, с. Галиця, Ніжинського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України в присутності двох свідків       ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.  

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, при цьому вказав, що в матеріалах справи міститься розписка про вручення йому судової повістки, однак ніяких судових повідомлень він не отримував, оскільки перебував на роботі в Києві, а оскільки проживає один, то ніхто не міг  в цей період отримати таке повідомлення. 
Звертає увагу суду на те, що оскаржувана постанова винесена без повного з`ясування всіх фактичних обставин справи, а тому формальний підхід суду до розгляду даної справи, на його думку, порушив його права як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.  

Розглянувши доводи апеляційної скарги сторони захисту, викладених в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою. 
Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки суду, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.   

  Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях  ОСОБА_1   міститься склад адміністративного правопорушення. 

  Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в  діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Не зважаючи на категоричне невизнання своєї вини особою правопорушником, вона підтверджується даними, що містяться:
-в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №381560, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 02 травня 2020 року о 12 год. 25 хв. на вул. Центральна, 11, с. Галиця, Ніжинського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, та  в присутності двох свідків       відмовився від проходження огляду на стан спяніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому не заперечував факту вживання алкоголю. Також вказав, що права на керування транспортним засобом залишив вдома, що засвідчили своїми власноручними підписами (а.с. 6,7);
-розпискою особи, яка зобов`язалася доставити транспортний засіб ОСОБА_1 , а саме «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_1 , до місця стоянки (а.с. 7). 
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. 

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 

Посилання автора апеляційної скарги на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушені його права, оскільки розгляд справи було здійснено без його участі, хоча і знайшло своє підтвердження, однак  це не є підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, дивлячись на те, що судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 було направлене сповіщення про час та місце розгляду справи, яке, відповідно до зворотнього повідомлення було вручено особі правопорушника, так як на ньому міститься підпис цієї особи, на думку апеляційного суду, дотримуючись правил належного сповіщення про час та місце розгляду справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, обґрунтовано розглянув справу у його відсутність. 

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого  в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом  сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Права, які на думку  ОСОБА_1 були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, надання пояснень, долучення до матеріалів справи інших доказів, та інше, могли бути повністю поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте зазначених прав не реалізував, оскільки будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Таким чином, порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це просив апелянт у своїй апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено. 
Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.  

          Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2020 року  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач