ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/721/18  Номер провадження 22-ц/814/1598/20	Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,
секретар: Зеленська О.І.
за участю прокурора - Марченко О.А.,
відповідача -   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Лубенської міської ради Полтавської області та першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області
       на  ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року
у справі за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою, -
В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою.
В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31 березня 2000 року ОСОБА_1 став власником об`єктів нерухомого майна (контора, чотири складські приміщення, два цехи різного призначення, кваш пункт, магазин, трансфо- АДРЕСА_1 .
Згідно поданої заяви ОСОБА_1 та відповідних документів, рішенням міської ради від 20 лютого 2001 року із землекористування підприємства роздрібної торгівлі «Росток» була вилучена земельна ділянка по вищезазначеній адресі та передана відповідачу в оренду терміном на три роки за цільовим призначенням - для комерційної діяльності. Цим же рішенням зобов`язано ОСОБА_1 в місячний термін виготовити технічну документацію на земельну ділянку та укласти з міською радою договір оренди, а також попереджено відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України про заборону приступати до використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
В подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався до міської ради з проханням щодо зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки, але йому було відмовлено.
В результаті невиконання ОСОБА_1 вимог поставлених перед ним рішенням Лубенської міської ради від 20 лютого 2001 року, - 18 квітня 2003 року Лубенською міською радою прийнято рішення, яким припинено користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 1,4155 га. Дану земельну ділянку було зараховано до земель запасу міської ради за цільовим призначенням - землі іншої промисловості.
У 2003 та 2004 роках рішеннями міської ради було вилучено з даного землекористу-вання земельні ділянки площею 0,0021 га для ОСОБА_2 та площею 0,0210 га для ОСОБА_3 , площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 1,3924 га.
На даний час ОСОБА_1 свідомо ігнорує численні листи міської ради та вимоги зако-нодавства, не оформив своє право користування землею: договір оренди на землю не укладе-ний, плата за землю не справляється, що зокрема підтверджується листом Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 23 жовтня 2017 року.
Таким чином, знаючи про свої обов`язки землекористувача, відповідач договору оренди землі, на якій розміщене належне йому майно, не оформив, плату за землю не вносить, фактично використовуючи земельну ділянку без правовстановлюючих документів.
За встановлених обставин, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Полтавської області збитки за користування без правоустановчих документів земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 площею 1,3924 га за період з 01 березня 2015 року по 31 жовтня 2017 року в розмірі 639 554 грн. 48 коп. 
Уточнивши у грудні 2019 року позовні вимоги, Перший заступник керівника Лубен-ської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Полтавської області збитки за користування безпідставно набутим майном в розмірі 1 066 870 грн. 88 коп. за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 , площею 1,3384 га., кадастровий номер  5310700000:07:021:0017, у період з 16 березня 2015 року по 01 грудня 2019 року.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, Лубенська міська рада, а також Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області оскаржили її в апеляційному порядку.
В апеляційних скаргах, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили ухвалу міськрайонного суду - скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вважають, що судом першої інстанції не взято до уваги, що рішенням від 18 квітня 2003 року Лубенська міська рада припинила право користування земельною ділянкою громадянина ОСОБА_1 , а не приватного підприємця, оскільки на той час він не мав такого статусу.
Окрім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , як фізична особа-підприємець чи засновник юридичної особи - не зареєстрований. 
На апеляційні скарги Лубенської міської ради Полтавської області та Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області свої відзиви подав ОСОБА_1 у яких, спростовуючи доводи апелянтів, просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг.
Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що оскільки спір у цій справі виник відносно виконання рішення міської ради, яке збільшує плату за землю та регулює (змінює) вид діяльності приватного підприємця у господарських відносинах між Лубенською міською радою і приватним підприємцем ОСОБА_1., то даний спір підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунто-ваність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення. 
За нормами п. 6 ч.1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що пере-шкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України виходив з того, що з 07 вересня 2000 року відповідач ОСОБА_1 заре-єстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, яке надано відповідачем у підготовче судове засідання.
Згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 2000 року ОСОБА_1 придбано складські приміщення за адресою АДРЕСА_1 , за якою знаходиться і земельна ділянка, щодо стягнення плати за користування якою заявлено позовні вимоги.
Згідно рішення 24 сесії Лубенської міської ради від 20 лютого 2001 року земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 передано приватному підприємцю ОСОБА_1 для комерційної діяльності.
Як убачається із матеріалів цивільної справи земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 належить до земель промисловості.
Згідно розрахунку суми збитків за користування земельною ділянкою за даною адресою вбачається, що відповідні нарахування управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконкому Лубенської міської ради по даній земельній ділянці проведені як за землі промисловості. 
Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 18 червня 2019 року земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 вже значиться із площею 1,3384  га та за цільовим призначенням відноситься до земель запасу.
Відповідно до свідоцтва №376 від 01 жовтня 2000 року місцем здійснення діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , види діяльності - виробництво та реалізація грибів, овочів, фруктів, переробка.
За наведених обставин, суд вважав встановленим, що з 2000 року відповідач саме як приватний підприємець використовував спірну земельну ділянку, отже правовідносини з користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 виникли між приватним підприємцем ОСОБА_1 і Лубенською міською радою з приводу здійснення приватним підприємцем ОСОБА_1 підприємницької діяльності на земельній ділянці, яка належить Лубенській міській раді. 
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між Лубенською міськрадою та  ОСОБА_1 саме як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останнім підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці.
Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір слід вирішувати за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа-учасник приватноправових відносин.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 саме як до фізичної особи.
В обґрунтування звернення саме, як до фізичної особи зазначав, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі є цивільно-правовими, оскільки існує спір між Лубенською міською радою та фізичною особою ОСОБА_1 , саме як фізичною особою, а не суб`єктом господарювання і цей спір не пов`язаний із здійсненням останнім підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці.
Згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 2000 року ОСОБА_1 , як фізичною особою придбано складські приміщення за адресою АДРЕСА_1 , за якою знаходиться і земельна ділянка, щодо стягнення плати за користування якою заявлено позовні вимоги.
Посилаючись на надане відповідачем свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 07 вересня 2000 року, згідно якого ОСОБА_1 зареєстро-ваний як суб`єкт підприємницької діяльності, суд не перевірив, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , як фізична особа-підприємець чи засновник юридичної особи - не зареєстрований. 
Також судом першої інстанції не взято до уваги, що рішенням від 18 квітня 2003 року Лубенська міська рада припинила право користування земельною ділянкою громадянина ОСОБА_1 , а не приватного підприємця, оскільки на той час він не мав такого статусу.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача, а не закриває провадження у справі.
Звертаючись до суду з позовом Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області скористався своїм процесуальним правом, визначивши відповідачем саме громадянина ОСОБА_1 , тому закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - є помилковим.
З наведених підстав, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали справи - поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 368, 374, ст. 379 ч. 1 п. 3, 4 ст. 379, ст. 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги  Лубенської міської ради Полтавської області та Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області - задовольнити.
Ухвалу  Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року - скасувати.

Справу №539/721/18 за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                            Бондаревська С.М.

Судді:                                                                            Абрамов П.С.

                                                                        Пилипчук Л.І.