ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

22 вересня 2020 року 
справа № 280/4731/19
адміністративне провадження № К/9901/12369/20

Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Ханової  Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
 
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області , третя особа -  Товариство з обмеженою відповідальністю «АУСТАФФЕР» , визнання протиправними та скасування рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у складі суддів. 

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач у справі, скаржник) про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року апеляційну скаргу податкового органу залишено без руху та надано строк десять днів з моменту отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору в розмірі 1152, 60 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2020 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків, апеляційну скаргу повернуто заявнику.

Відповідач повторно подав апеляційну скаргу 17 січня 2020 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу податкового органу залишено без руху, надано строк десять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідач на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надав до суду апеляційної інстанції клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2020 року відповідачу відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції від 1 квітня 2020 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду на це судове рішення, у якій із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 

Верховний Суд ухвалою від 1 вересня 2020 року відкрив провадження за касаційною скаргою відповідача, справу № 280/4731/19витребував з суду першої інстанції.

11 вересня 2020 року справа № 280/4731/19 надійшла на адресу Верховного Суду.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

За положеннями пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 295 КАС України передбачено строки апеляційного оскарження.

Частиною першою вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції, приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, не врахував той факт, що на виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року відповідач сплатив судовий збір в розмірі 1152,60 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 27 грудня 2019 року № 218 (а. с. 7, матеріали щодо відмови у відкритті апеляційного провадження), тобто до того, як вирішувалось питання про повернення апеляційної скарги. 

Ці факти не врахував суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та не зазначив обґрунтованих мотивів прийняття або відхилення доводів податкового органу щодо вчасної сплати судового збору. 

Крім того, Суд звертає увагу на те, що вдруге апеляційна скарга подана одразу після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги, тобто податковий орган не зловживав своїми правами та намагався реалізувати своє право у найкоротші строки.

Суд визнає, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2020 року є необґрунтованою, оскільки суд не надав оцінки всім аргументам скаржника.

За таких обставин, Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з цим це рішення підлягає скасуванню із передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2020 року підлягає скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити. 

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року скасувати,  а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Р.Ф. Ханова І.А. Гончарова   І.Я.Олендер