Ухвала
Іменем України 
18 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 750/3976/19
провадження № 51-2391 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                         ОСОБА_1 ,
суддів                                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання        ОСОБА_4 , 
прокурора                                            ОСОБА_5 , 
захисника                                              ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 , 
встановив:
За вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
- за ч. 2 ст. 185 КК України  - строком на 2 роки;
- за ч. 3 ст. 186 КК України - строком на 4 роки6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова  від 07 лютого 2019 року у виді позбавлення волі строком на 1 рік і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, порушує питання про зміну вироку районного суду та ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. 
До початку касаційного розгляду прокурор, який подав касаційну скаргу, відмовився від неї. 
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 432 КПК України відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями статті 403 КПК України. 
За змістом ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали касаційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває касаційне провадження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, касаційних скарг від інших осіб на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 не надходило і судові рішення іншими особами не оскаржені, а відмова від касаційної скарги відповідно до положень ст. 432 КПК України є правом особи.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою прокурора, у суді касаційної інстанції підлягає закриттю.  
Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, Суд
постановив:                                                      
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                    ОСОБА_3