ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5013/20 Справа № 185/6068/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов  В. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В., 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

       У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.
       В обґрунтування позовних вимог, які неодноразово уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 посилався на те, що 12 липня 2002 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу подружжя проживали разом у будинку матері ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . У шлюбі народився син — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу з травня 2016 року син ОСОБА_3 почав мешкати з ним за адресою АДРЕСА_2 . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року, яке набрало чинності 13 лютого 2017 року, місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено разом з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 . Згідно договору дарування від 17 жовтня 2008 року мати  ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подарувала  ОСОБА_1  житловий будинок по АДРЕСА_1 (на даний час ОСОБА_5 ) м. Павлоград Дніпропетровської області. У період шлюбу з 17 жовтня 2008 року по 31 грудня 2015 року у вказаному будинку та прибудованих до будинку було виконано переобладнання приміщень, а саме: розібрано та влаштовано нову перегородку між приміщеннями 1-7 та 1-8, у приміщенні 1-7 влаштовано ванну кімнату, у приміщенні 1-8 - жилу кімнату, із приміщення 1-1 замуровано дверний отвір в приміщення 1-7 ( ванна кімната), а в приміщенні 1-8 ( жила кімната) влаштовано дверний отвір, у жилій кімнаті 1-8 віконний отвір замуровано та влаштовано новий отвір зменшеного розміру, у приміщенні 1-7 віконний отвір замінено на віконний отвір меншого розміру та виконані ремонтно- будівельні роботи, а саме: влаштовано систему водопроводу до будинку від свердловини ( насосної станції), влаштовано систему каналізації ( вигрібна яма), встановлено сантехнічні прилади ( ванна, унітаз із зливним баком, умивальник), виконано ремонт системи опалення ( замінено металеві труби на металопластикові, чавунні радіатори на металеві, замінено металевий котел КС на двоконтурний,замінено віконні заповнення на металопластикові у приміщеннях 1-5, 1-6, 1-7,замінено віконні отвори в будинку ( приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-8), в приміщенні 1-4 замінено електропроводку, встановлено розетку та вимикач, виконано оздоблювальні роботи: у приміщенні 1-7 ( ванна кімната) облицьовка стель пластиком по металевому каркасі, облицьовка стін керамічною плиткою сучасного дизайну, покриття підлог керамічною плиткою, у приміщенні 1-1 ( жила кімната) облицьовка стель пінопластиковою плиткою, заміна шпалер на поверхні стін, у приміщенні 1-2 ( жила кімната) облицьовка стель пінопластиковою плиткою, заміна шпалер на поверхні стін. Покриття підлог лінолеумом на плитах ДВП, у приміщенні 1-4 (жила кімната) заміна шпалер на поверхні стель та стін, у приміщенні 1-8 (жила кімната) облицьовка стель пінопластиковою плиткою, облицьовка стін гіпсокартоном, обклеювання стін шпалерами покращеної якості, покриття підлог лінолеумом по плитах ОСВ. Зазначені переобладнання та ремонтно-будівельні роботи вказані у висновку судової будівельно-технічної експертизи та вказано, що виконання вказаних робіт підтверджується підписами  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  власноручно ( додаток № 6 до висновку експертизи). У висновку судової будівельно-технічної експертизи вказано, що вартість ремонтно-будівельних робіт, здійснених у будинку АДРЕСА_1 з 17 жовтня 2008 року по 31 грудня 2015 року на дату складання висновку (24 лютого 2017 року) становить 122 877грн. У період шлюбу з 2003 року по 2012 рік у домоволодіння АДРЕСА_1 були збудовані господарські споруди: сіни « а2» , сарай « Ж» вартістю 29 413 грн., гараж «З» вартістю 55 457 грн.. сарай «И» вартістю 49 333 грн., вбиральня «М» вартістю 13 110 грн., всього вартість господарських споруд становить згідно висновку експертизи - 147 313 грн. Згідно висновку експерта всього вартість ремонтно-будівельних робіт (122 877грн.) та вартість збудованих господарських споруд (147 313грн.) становить 270 190 грн. Експертом встановлено, що внаслідок виконаних ремонтно-будівельних робіт та добудованих господарських споруд вартість домоволодіння збільшилась на 61, 5%. З урахуванням положень ст. 62 СК України майно, яке належить на праві особистої власності відповідачцу, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат позивача та відповідачки і здійснені поліпшення у будинку та споруджені господарські споруди є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачці, поліпшення (ремонтні роботи) та збудовані господарські споруди є невідокремленою частиною домоволодіння. Позивач не заперечує визнати за відповідачкою право на поліпшення здійснені у житловому будинку та збудовані господарські споруди, які є невідокремленою частиною домоволодіння, що належить їй на праві приватної власності. Оскільки вказані в експертному висновку ремонтні роботи та збудовані господарські споруди є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та виділяються відповідачці, то позивач має право на стягнення з відповідачки компенсації у розмірі 135 095 грн. (270 190грн. : 2). Також у період шлюбу були придбані: у 2006 році автомобіль Москвич, 1990 року випуску, у 2010 році автомобіль Фіат Івеко, 1987 року випуску, у 2013 році автомобіль БМВ. Станом на 2016 рік, на момент звернення з даним позовом до суду, вартість автомобіля Москвич 2141 становила 15 000 грн., автомобіля Фіат Івеко - 60 000 грн., автомобіля БМВ - 60 000грн. Автомобіль Москвич 2141 та автомобіль Фіат Івеко на даний час в натурі відсутні, але з реєстрації у органах державної реєстрації транспортних засобів не зняті. У 2013 році відповідачка придбала автомобіль БМВ за 58 590 грн., що підтверджується довідкою - рахунком від 19 листопада 2013 року та зареєструвала його на своє ім`я, що підтверджується довідкою територіального сервісного центру. 27 травня 2014 року вказаний автомобіль був знятий з обліку для продажу. Позивач вказує, що не є об`єктом спільної власності: свердлильний станок, належить іншій особі, який він брав тимчасово у користування, автомобільний двигун Фольгваген зданий на металолом у 2010 році та кошти від цього були витрачені на ремонт будинку, скутер Хонда придбаний за особисті кошти позивача у 2006 році за рахунок отриманої одноразової виплати за ушкодження здоров`я на виробництві (позивач знаходиться на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань з 2008 року), резинові покришки у кількості 4 штук та одна запаска є в експлуатації автомобіля Фіат, як невідокремна частина автомобіля, електропилка є подарунком брата позивача на 50 — річчя, глиняна ваза та картина « розовий фламінго» є подарунком матері позивача на день народження, дерев`яний стіл разом з 6 стільцями ( набор меблі ручної роботи) є подарунком брата позивача в зв`язку з виходом на пенсію у 2006 році, пластикові розкладні стільці у кількості 4 штуки є подарунком бригади позивача в зв`язку з виходом на пенсію у 2006 році. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути компенсацію за поліпшення у домоволодіння - 135 095грн., різницю вартості виділеного майна - 7 600грн., всього 142 695грн. З позивача слід стягнути на користь відповідачка різницю вартості автомобілів - 16 410грн. Враховуючи взаємозалік по відшкодуванню компенсації позивачу відповідачем та позивачем відповідачу, сума компенсації, що підлягає стягненню з відповідачки становить - 126 285грн. ( 142 695грн. - 16 410грн.). На підставі викладеного,  ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на поліпшення у житловому будинку АДРЕСА_1 вартістю 270 190 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію половини вартості за здійснені поліпшення у домоволодіння по АДРЕСА_1 в розмірі 136 095 грн.; виділити йому наступне майно: токарний станок вартістю - 4 000 грн.; резинові покришки зимові 2 штуки б\у вартістю 600 грн. паливний насос вартістю 2 000 грн.; болгарка велика вартістю 700 грн.; болгарка мала вартістю 400 грн.; дрель вартістю 300 грн.; зварювальний апарат вартістю 2 000 грн.; набір інструментів - будівельний фен з насадками та фен для пайки труб з насадками вартістю 2 000 грн. - всього на суму - 12 000 грн.; виділити ОСОБА_1 : пральну машинку вартістю 500 грн.; холодильник Індезіт вартістю 1 500 грн.; газову плиту Бош вартістю 1 500 грн.; набір м`якої меблі вартістю 1500 грн.; телевізор ЛЖ вартістю 5 000 грн.; керамічний чайник вартістю 500 грн.; каструлю з нержавіючої сталі вартістю 500 грн.; термос — 500 грн.; покривало вартістю 300 грн.; антену 2 штуки вартістю 2 500 грн.; насосну станція з насосом вартістю 3 000 грн.; мікрохвильову піч вартістю 400 грн.; телевізор кінескопний вартістю 300 грн.; бра вартістю 100 грн.; електронні ваги вартістю 100 грн. - всього на суму - 18 200 грн.; тягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на проведення судово-технічної експертизи в сумі 5 282,40 грн., судовий збір та різницю у вартості майна 6 200грн.
       У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
       В обґрунтування зустрічних позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи,  ОСОБА_1  посилалася на те, що 12 липня 2002 року між нею та  ОСОБА_2   було укладено шлюб. У шлюбі народився син — ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.  Згідно договору дарування від 17 жовтня 2008 року її мати -  ОСОБА_4  подарувала їй житловий будинок по АДРЕСА_1  (на даний час Кирила Синельникова) м.Павлоград Дніпропетровської області. Під час  сумісного проживання у шлюбі нею та відповідачем було здійснено ремонт у домоволодінні по АДРЕСА_1 , який полягав у наступному: встановлено 9 (дев`ять) дерев`яних вікон, які були зроблені з дошки, яка залишилася у будинку після її батька, а на стекла її мати давала гроші. Нею та ОСОБА_2 сплачувалася тільки робота по виготовленню вікон, що склало 100,00 грн. за вікно, всього за дев`ять вікон 9 шт. х 100 грн. = 900 грн. Також встановлено 3 вікна з пластику 400,00 грн. за кожне, всього 1200 грн.; утеплено 3 стіни будинку на загальну суму 1500 грн.; замінені вхідні двері у будинок, які були виготовлені з дерева, що залишилось у будинку після її батька, сумісно сплачена тільки робота по виготовленню дверей - 150 грн.; у кімнаті позначеній на технічному паспорті будинку літ. 1-2 встановлено пластикова стеля - 105 грн., покладений на підлозі лінолеум - 600 грн., поклеєні шпалери - 240 грн. Всього витрачено сумісних коштів — 945 грн. У кімнаті позначеній на технічному паспорті будинку літ. 1-4 здійснена шпаклівка стін та стелі - 400,00 грн., поклеєні шпалери - 150,00 грн., покладений на підлозі лінолеум — 1000 грн. Всього витрачено сумісних коштів - 1550,00 грн. У кімнаті позначеній на технічному паспорті будинку літ. 1-8 встановлений на стіни гіпсокартон - 800, покладений лінолеум — 1050 грн., пластикова стеля — 70 грн. поклеєні шпалери - 170 грн. Всього витрачено сумісних коштів - 2090 грн.У будинку здійснено ремонт ванної кімнати на суму - 11000 грн.; встановлено опалювальний котел на суму 4000 грн., батареї в кількості 11 штук по 500 грн. кожна, що загалом складає 5500 грн., встановлений електричний насос - 200 грн., встановлено опалювальні труби - 2000 грн. самовільно забудована вбиральня літ.М (не введена в експлуатацію), що підтверджується штампом у технічному паспорті. Вбиральня забудована з б/у шлакоблоку, дах з б/у шиферу, на підлозі лінолеум всього на загальну суму 200 грн., самовільно прибудовані до будинку сіні літ.а2 (не введені в експлуатацію), сіні забудовані з б/у цегли, б/у шиферу на стелі, вставлено дерев`яне вікно та вхідні пластикові двері. Б/у цегла, б/у шифер та дошки для вікна використовувалися, які залишилися після її померлого батька. Сумісні кошти витрачалися лише на вхідні пластикові двері вартістю 1000 грн., поліпшено металеві в`їзні ворота у двір будинку, а саме: з листів металу які залишилися у будинку від мого померлого батька, збільшено висоту воріт, встановлено електродвигун, який також залишився від мого померлого батька, роботи з поліпшення воріт здійснено на 200 грн. Зазначені вище сіні та вбиральня самовільно забудовані про що стоїть штамп у технічному паспорті на домоволодіння а тому не можуть розцінюватися, як будівля, а можуть розцінюватися тільки, як будівельні матеріали. Згідно відповіді  на третє питання висновку №2 від 11 січня 2018 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи у даній справі та відповіді на третє питання висновку №3 судової визначено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, здійснених в будинку АДРЕСА_1 за період з 17 жовтня 2008 року по 31 грудня 2015 року на дату складання висновку (на 24 лютого 2017року) становить 122 877 грн. При поділі майна подружжя вважається, що частки чоловіка і дружини є рівними. Тобто, частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у грошовому еквіваленті становлять по 61 438,50 грн. (122 877,00 : 2). Згідно відповіді на сьоме питання висновку №2 від 11 січня 2018 року вказаної експертизи внаслідок виконаних ремонтно-будівельних робіт в період з 17 жовтня 2008року по 31 грудня 2015 року без врахування побудованих господарських будівель (споруд), а не внаслідок цін на ринку нерухомості, вартість домоволодіння АДРЕСА_1 збільшилась на 28 відсотків, що у грошовому еквіваленті становить (згідно відповіді на третє питання) 122 877 грн. позивач вказує, що господарські споруди: сарай «Ж», гараж літ «З», сарай літ «И», убиральня літ. «М» були подаровані їй матір`ю та є її особистою приватною власністю і поділу не підлягають. Також у період шлюбу були придбані: у 2006 році автомобіль Москвич, 1990 року випуску, у 2010 році автомобіль Фіат Івеко, 1987 року випуску, у 2013 році автомобіль БМВ. Станом на 2016 рік, на момент звернення з даним позовом до суду, вартість автомобіля Москвич 2141 становила 15 000 грн., автомобіля Фіат Івеко - 60 000 грн., автомобіля БМВ - 60 000грн. Автомобіль Москвич 2141 та автомобіль Фіат Івеко на даний час в натурі відсутні, але з реєстрації у органах державної реєстрації транспортних засобів не зняті. У 2013 році вона придбала автомобіль БМВ за 58 590 грн., що підтверджується довідкою - рахунком від 19 листопада 2013 року та зареєструвала його на своє ім`я, що підтверджується довідкою територіального сервісного центру. 27 травня 2014 року вказаний автомобіль був знятий з обліку для продажу. Під час шлюбу також придбане майно: токарний станок вартістю - 4 000 грн.; свердлильний станок, вартістю 3000 грн.; резинові покришки зимові 2 штуки б\у вартістю 600 грн. паливний насос вартістю 2 000 грн.; болгарка велика вартістю 700 грн.; болгарка мала вартістю 400 грн.; дрель вартістю 300 грн.; зварювальний апарат вартістю 2 000 грн.; набір інструментів - будівельний фен з насадками та фен для пайки труб з насадками вартістю 2 000 грн. - всього на суму - 12 000 грн.; бра вартістю 100 грн.; електронні ваги вартістю 100 грн.; керамічний чайник вартістю 500 грн.; каструля з нержавіючої сталі вартістю 500 грн.; термос — 500 грн.; покривало вартістю 300 грн.; автомобільний двигун Фольксваген, вартістю 30 000 грн; скутер Хонда, вартістю 5000 грн.; електропила, вартістю 2500 грн.; дерев`яний стіл разом з 6 стільцями (набор меблі ручної роботи), вартістю 2000 грн.; пральна машинка, вартістю 100 грн.; холодильник Індезіт, вартістю 500грн.; газова плита Бош, вартістю 500грн.; набір м`якої меблі, вартістю 500грн.; телевізор ЛЖ, вартістю 1000грн.; антена 2 штуки, загальною вартістю 500грн.; мікрохвильова піч, вартістю 40грн.;телевізор кінескопний, вартістю 100 грн.; вього на загальну суму: 59 840,00 грн. Комп`ютер ручної збірки, мишка та модем для комп`ютера не підлягають поділу, так як придбані за гроші старшого сина і є його власністю. Різниця у вартості майна становить: 56 600,00 - 3240,00 = 53 360,00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на мою користь. На підставі викладеного,  ОСОБА_1 просила суд виділити ОСОБА_2 наступне майно: автомобіль Москвич, 1990 року випуску, вартістю 15 000 грн.; автомобіль Фіат Івеко, 1987 року випуску, вартістю 60 000 грн.; токарний станок, вартістю - 4 000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); свердлильний станок, вартістю 3000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); резинові покришки зимові 2 штуки б\у, вартістю 600 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); паливний насос, вартістю 2 000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); болгарка велика, вартістю 700 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); болгарка мала, вартістю 400 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); дриль, вартістю 300 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); зварювальний апарат, вартістю 2 000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); набір інструментів: будівельний фен з насадками та фен для пайки труб з насадками вартістю, 2 000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); бра вартістю 100 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); електроні ваги у кількості дві штуки вартістю 100 грн. на суму 200 грн (знаходяться у ОСОБА_2 ); керамічний чайник, вартістю 500 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); каструля з нержавіючої сталі, вартістю 500 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); термос — 500 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); покривало, вартістю 300 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); автомобільний двигун Фольксваген, вартістю 30 000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); скутер Хонда, вартістю 5000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); електропила, вартістю 2500 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); дерев`яний стіл разом з 6 стільцями ( набор меблі ручної роботи), вартістю 2000 грн. (знаходиться у ОСОБА_2 ); - всього на суму - 131 600 грн.; виділити ОСОБА_1 наступне майно: пральна машинка, вартістю 100 грн.; холодильник Індезіт, вартістю 500 грн.; газова плита Бош, вартістю 500 грн.; набір м`якої меблі, вартістю 500 грн.; телевізор ЛЖ, вартістю 1000 грн.; антена 2 штуки, загальною вартістю 500 грн.; насосна станція з насосом, вартістю 1000 грн.; мікрохвильова піч, вартістю 400 грн.; телевізор кінескопний, вартістю 100 грн -всього на суму - 3 240 грн.; визнати за нею право власності на поліпшення у житловому будинку АДРЕСА_1 вартістю 122 877 грн.; стягнути зі ОСОБА_2 на її користь компенсацію в рахунок різниці вартості виділеного у власність майна в розмірі 66 921,50 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи 7 056,60 грн., суму сплаченого судового збору.
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на автомобіль FIAT IVECO, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (цвіт білий, двигун 2500 с/куб, № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ); Накладено арешт на автомобіль Москвич М 2141, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_4 (цвіт білий, двигун 1600 с/куб, № двигуна НОМЕР_5 , № шасі НОМЕР_6 ), до вирішення по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя (т.1 а.с.66-68).
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково. Виділено ОСОБА_2 наступне майно: токарний станок, резинові покришки зимові 2 штуки б\у паливний насос, болгарка велика, болгарка мала, дриль, зварювальний апарат, набір інструментів: будівельний фен з насадками та фен для пайки труб з насадками, бра. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 120 388 грн. 50 коп. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 пральну машинку, холодильник Індезіт, газову плиту Бош, набір м`якої меблі, телевізор ЛЖ, антену, насосну станцію з насосом, мікрохвильову піч, телевізор кінескопний, керамічний чайник, каструлю з нержавіючої сталі, термос,покривало, вартістю 300грн., поліпшення у домоволодінні АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 914 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 289 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі з яких 3 684 грн. 66 коп. – витрати на проведення експертизи, 1320 грн. 66 коп. – судовий збір. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 6 763 грн. 49 коп., з яких: 5856 грн. 98 коп.– витрати на проведення експертизи, 906 грн. 51 коп. – судовий збір. Скасовано заходи забезпечення позову, вжитих за ухвалою суду від 10 жовтня 2016 року у справі №185/6068/16-ц, шляхом зняття арешту: з автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (цвіт білий, двигун 2500 с/куб, № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ); з автомобіля Москвич М 2141, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_4 (цвіт білий, двигун 1600 с/куб, № двигуна НОМЕР_5 , № шасі НОМЕР_6 ).
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення суду від 07 лютого 2020 року змінити, виділивши ОСОБА_2  автомобілі FIAT IVECO, 1987 року випуску,  автомобіль Москвич, 1990 року випуску та стягнути на її користь компенсацію в рахунок різниці вартості виділеного у власність майна у розмірі 66 921 грн. 50 коп., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
       Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).
       Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
       Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
       Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).
       Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.
На підставі ч.1, 2 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.        
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його па шкоду інтересам сім`ї. 
Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
       До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).
       Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
       При поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення
ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
       В п.п. 22, 23, 24 постанови Пленум Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
З матеріалів справи вбачається з 12 липня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.9).
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с.14).
       У період шлюбу сторін було придбано спірні автомобілі — 13 травня 2006 року автомобіль Москвич М2141, 1990 року випуску, та — 04 червня 2010 року автомобіль Fiat Iveco 1987 року випуску, які на теперішній час зареєстровані за ОСОБА_2 (т.1 а.с.63, 83).
       Судом встановлено транспортний засіб Fiat Iveco реєстраційний номер НОМЕР_1 вибув з володіння ОСОБА_2 на підставі довіреності з правом розпорядження від 04 листопада 2014 року бланк НАЕ 793643, р.н. 41650702 (т.2 а.с.121, 122).
       Транспортний засіб М 21410 1990 року випуску, вибув з володіння ОСОБА_2 на підставі довіреності з правом розпорядження від 30 квітня 2009 року, бланк ВМС №801387, зареєстрованої в реєстрі за №523 (т.2 а.с.123). 
       У заявлених зустрічних позовних вимогах та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила виділити ОСОБА_2 автомобілі FIAT IVECO, 1987 року випуску, автомобіль Москвич, 1990 року випуску та стягнути із ОСОБА_2 на її користь компенсацію в рахунок різниці вартості виділеного у власність майна у розмірі 66 921 грн. 50 коп.
        Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 в частині виділення ОСОБА_2 автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску, автомобіля Москвич, 1990 року випуску та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в рахунок різниці вартості зазначеного виділеного у власність майна, суд першої інстанції посилався на те, що вказані спірні автомобілі вибули з володіння ОСОБА_2 на підставі вказаних довіреностей, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд першої інстанції дійшов таких висновків через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення в цій частині.
       Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.
       За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
       Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).
       Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
       Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
       Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.
       Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 5536/378/15-ц.
       Встановлено, на час розгляду справи за ОСОБА_2 зареєстровано спірні автомобіль Москвич М2141, 1990 року випуску, та автомобіль Фіат Івеко, 1987 року випуску, які були придбані під час шлюбу із ОСОБА_1 , а тому підлягають поділу в порядку поділу майна подружжя (т.2 а.с.63, 83).
       У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що вартість автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску становить - 60000 грн., вартість автомобіля Москвич, 1990 року випуску становить 15000 грн. (т.2 а.с.134-139).
        ОСОБА_2 надав суду експертне інформаційне повідомлення від 30 жовтня 2018 року, відповідно до якого довідкова вартість автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску без урахування технічного стану складає 54410 грн., довідкова вартість автомобіля Москвич, 1990 року випуску складає 18900 грн. (т.2 а.с.127).
       У судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснила, що вона не заперечує проти визначеної у експертному інформаційному повідомленні від 30 жовтня 2018 року, згідно якого довідкова вартість автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску без урахування технічного стану складає 54410 грн., довідкова вартість автомобіля Москвич М2141, 1990 року випуску складає 18900 грн.
       Отже, враховуючи, що на теперішній час спірні автомобілі зареєстровані за ОСОБА_2 , вартість їх визначена згідно експертного інформаційного повідомлення від 30 жовтня 2018 року і сторони не заперечували проти визначеної їх вартості, слід виділити ОСОБА_2 автомобілі FIAT IVECO, 1987 року випуску, автомобіль Москвич НОМЕР_7 , 1990 року випуску та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину їх вартості. 
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 в частині відмови поділу автомобілів FIAT IVECO, 1987 року випуску, та Москвич М2141, 1990 року, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення вказаних зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
       
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — задовольнити частково.
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя — скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про виділення ОСОБА_2 автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску, автомобіля Москвич М2141, 1990 року випуску та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в рахунок різниці вартості виділеного у власність майна у розмірі 66 921 грн. 50 коп.
       Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині виділення ОСОБА_2 автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску, автомобіля Москвич М2141, 1990 року випуску та стягнення на користь ОСОБА_1 компенсацію в рахунок різниці вартості виділеного у власність майна у розмірі 66 921 грн. 50 коп. - задовольнити частково.
       Виділити ОСОБА_2 автомобіль FIAT IVECO, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіль Москвич М2141, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_4 .
       Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля FIAT IVECO, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі - 27 205 грн., компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля автомобіля Москвич М2141, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , у розмірі — 9 450 грн. 
       В іншій зазначеній частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 — відмовити.
       Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі — 826 грн. 80 коп. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
       Головуючий суддя

       Судді