ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року	Львів	Справа № 380/797/20 пров. № А/857/7128/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Гінди О.М.,Шинкар Т.І., 
за участю секретаря судового засідання          Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року (головуючий суддя Москаль Р.М., м.Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги та зобов`язати відповідача скласти та подати Міністерству внутрішніх справ України висновок та додані до нього документи щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (в особі ліквідаційної комісії), що полягає у не складанні та не надісланні Міністерству внутрішніх справ України висновку щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до поданої ним заяви від 05.11.2019, зобов`язано відповідача скласти та подати Міністерству внутрішніх справ України висновок на підставі вимог Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707, з доданими до нього документами, щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає його таким, що прийняте без врахування фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального права, тому просить таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що згідно матеріалів справи, ГУ МВСУ у Львівській області проведено службове розслідування по факту отриманих тілесних ушкоджень   ОСОБА_1 , який на момент отриманих тілесних ушкодження перебував на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Залізничного РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, та складено Висновок від 07.03.2011.
На підставі Висновку складено Акт про перевірку нещасного випадку від 07.03.2011, затвердженого в.о. Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.
Згідно постанови №8 від 18.03.2011 №21/8 військово-лікарської комісії ГУМВС України у Львівській області зазначено, про те що, травма отримана громадянином ОСОБА_1 утворилася можливо 13.10.2002.
Відповідно до довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №816994, видана 21.11.2018 та №115680 від 07.11.2012 позивачу встановлено третю групу інвалідності. Позивачем до позовної заяви не додано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, де встановлено % втрати професійної працездатності.
При цьому апелянт зазначає, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції, податкової міліції» грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.
Одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі:
1)          загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім`ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення;
2)          установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається МСЕК. 
          У разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім`ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми. За наявності у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім`ї права на отримання одночасно грошової допомоги та установлених іншими нормативно-правовими актами компенсаційної виплати або одноразової грошової допомоги виплата проводиться з однієї підстави за вибори особи.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 працівник міліції, а в разі його загибелі (смерті) - члени його сім`ї, батьки та утриманці можуть пред`явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.
Заява про виплату грошової допомоги датована 05.11.2019, а довідки про повторні огляди датовані від 07.11.2012 та 21.11.2018.
Позивачем не долучені до справи первинні довідки до акту оглядів МСЕК.
На адресу ГУ МВС у Львівській області ОСОБА_1 скерована заява від 05 листопада 2019 року про виплату грошової допомоги та зареєстрована за №0-2413/оп від 06.11.2019. Позивачем до заяви долучено перелік документів, зокрема: Довідку до Акту огляду МСЕК серія №10 ААБ №115680, де зазначено дату огляду 07.11.2012 з повторним оглядом; Довідку до Акту огляду МСЕК серія №12 ААА №816994, де зазначено дату огляду від 19.11.по 21.11.2018 з повторним оглядом.
ГУ МВСУ у Львівській області на дану заяву скерувало відповідь щодо відмови одноразового грошової допомоги.
За таких обставин, у ГУМВС у Львівській області відсутні повноваження та правові підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.
Однак судом першої інстанції зазначене вище до уваги не взято та зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. 13.10.2002 позивач отримав травму при виконанні службових обов`язків, що підтверджується постановою №8 військово-лікарської комісії ГУ МВС України у Львівській області від 18.03.2011 №21/8.
За результатами медичного огляду 07.11.2012, Львівський обласний центр медико-соціальної експертної комісії №3 встановив ОСОБА_1 третю групу інвалідності за наслідками травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
19.11.-21.11.2018 ОСОБА_1 пройшов черговий медичний огляд, за результатом якого підтверджено інвалідність третьої групи на строк до 01.12.2021.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 26.11.2018 позивач є інвалідом третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
06.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із заявою про виплату грошової допомоги від 05.11.2019 (з доданням необхідних документів), просив скласти висновок та скерувати такий до Міністерства внутрішніх справ для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, отриманої під час виконання службових обов`язків.
Листом №Оп-188/31/01-2019 від 19.11.2019 ГУ МВС України у Львівській області за підписом заступника голови ліквідаційної комісії поінформувало Осташа І.П. про результат розгляду його заяви та повідомило заявника про відсутність права на звернення за отриманням цієї допомоги. Відповідач зазначив, що відповідно до поданих ОСОБА_1 документів подія, яка дає право на отримання допомоги настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перевищує встановлені Порядком №707 три роки на звернення за допомогою; у 2018 році повторним оглядом МСЕК строк третьої групи інвалідності змінено до 01.12.2021.
          Розглядаючи спір судом першої інстанції правильно вказав, що на час встановлення позивачу третьої групи інвалідності (07.11.2012) виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (зі змінами та доповненнями; далі Закон №565-ХІІ).
Згідно ч. 6 ст. 23 Закон №565-ХІІ (в редакції чинній на час встановлення позивачу інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію» №565-ХІІ у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі – Закон №580-VІІІ). Абзацом третім пункту 15 розділу XI «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» вказаного Закону визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Тобто передбачені в Законі №565-ХІІ гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тому, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565-ХІІ.
На виконання статті 23 Закону №565-ХІІ Кабінет Міністрів України 12.05.2007 прийняв постанову, якою затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції (далі – Порядок №707).
Відповідно до підпункту 2) пункту 1 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: - п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; - чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; - трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.
У відповідності до п. 3 Порядку №707 розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності.
Згідно з пунктами 5,6 Порядку №707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.
Для виплати грошової допомоги обов`язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про проведену або не проведену раніше виплату.
Пункт 7 Порядку №707 передбачає, що орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).
МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.
Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.
Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.
Працівник міліції, податкової міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред`явити МВС та ДПА вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області не виконала передбаченого пунктом 7 Порядку №707 обов`язків: - не склала висновку щодо можливості проведення виплати грошової допомоги ОСОБА_1 та не скерувала такий висновок МВС України для прийняття відповідного рішення. Натомість за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.11.2019 про виплату грошової допомоги ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області повідомила заявника листом про відсутність підстав для виплати такої допомоги.
З огляду на це, суд правильно вказав, що такі дії відповідача свідчать про невиконання норм Порядку №707 (бездіяльність щодо формування висновку) та спробу вирішити питання, що віднесено до компетенції МВС (прийняття рішення про наявність чи відсутність підстав для проведення заявнику виплати одноразової грошової допомоги).
Вказаний висновок суду першої інстанції щодо застосування норм пункту 7 Порядку №707 узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2020 у справі №816/254/16.
При цьому, суд першої інстанції вірно вважав, що алгоритм вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовцям (Порядок №975) та працівникам податкової поліції (після 31.10.2015 - Порядок №850) є аналогічним до Порядку №707, а підходи касаційного суду в цій категорії спорів є усталеними (постанови від 23.04.2020 №813/5197/15, від 27.02.2020 №212/6048/17, постанови від 02.10.2019 №822/911/17, від 11.12.2019 № 822/2690/17) - в обов`язки органу, до якого звернувся заявник (в якому він проходив службу) із заявою та відповідними документами щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності входить складання висновку щодо можливості виплати такої допомоги та скерування такого разом із пакетом документів до центрального органу виконавчої влади (розпорядника бюджетних коштів), до компетенції якого входить прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні допомоги.
З огляду на вкладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.11.2019, оскільки не склав висновку щодо можливості проведення виплати грошової допомоги ОСОБА_1 та не надіслав такого МВС. Тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії скласти висновок щодо можливості проведення грошової допомоги ОСОБА_1 та надіслати такий МВС разом із усіма поданими документами для прийняття відповідного рішення по суті звернення.
З огляд на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року по справі №380/797/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 21.08.2020