ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року 
м. Київ
справа №300/372/19
касаційне провадження №К/9901/5616/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Стародуба О.П., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 (головуючий суддя: Мікула О.І., судді: Курилець А.Р., Кушнерик М.П.) у справі №300/372/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісенергогруп» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування припису та постанови,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісенергогруп» (далі - ТОВ «Сервісенергогруп» або позивач) звернулося до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (далі - УДАБІ у Івано-Франківській області), в якому просило визнати протиправними і скасувати припис Управління ДАБІ в Івано-Франківській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.10.2018 та постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності №11/1009/m.5/2019 від 07.03.2019.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішення, ДАБІ України вперше 26.06.2019  подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги (не надано доказів сплати судового збору у розмірі 5 763 грн), яку ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 було залишено без руху.
15.11.2019 ДАБІ України повторно звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2019.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2019 апеляційну скаргу ДАБІ України залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статей 295, 296 КАС України, а саме: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, а вказані підстави для поновлення цього строку визнані судом неповажними. Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк скаржником подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. Постановляючи цю ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2019.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, ДАБІ України подала касаційну скаргу у якій просить суд касаційної інстанції скасувати її, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Касаційна скарга обґрунтована тим, що пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції зумовлене відсутністю належного фінансування на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги, а також фінансуванням при звернення з апеляційною скаргою повторно. Відповідач стверджує, що ним вчинено всі можливі та залежні від нього дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі щодо сплати судового збору, при поданні її повторно. В свою чергу, сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 18.08.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Позивач правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи встановлених судом, перевірив правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду першої інстанції проголошено 23.05.2019 у відкритому судовому засіданні і отримане відповідачем - 30.05.2019, а апеляційну скаргу вперше на зазначене рішення подано 26.06.2019, тобто у межах визначеного законодавцем процесуального строку.
Проте, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги (не надано доказів сплати судового збору у розмірі 5 763 грн), яку ухвалою суду від 18.07.2019 було залишено без руху.
Зазначену ухвалу скаржником отримано 17.09.2019, що підтверджується інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.254, том І).
Верховний Суд наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторно звернутися з апеляційною скаргою. Проте строки на апеляційне оскарження автоматично не можуть бути поновленими.
Повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся 15.11.2019, тобто зі спливом майже двох місяців після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги поданої вперше.
Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Як стверджує скаржник, підставою пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження слугувала відсутність коштів на сплату судового збору (відсутність бюджетних асигнувань).
Однак такі аргументи відповідача не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
Так, в статті 8 КАС України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відповідно до якого, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії; при цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).
Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.
Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №1440/1822/18 та від 19.03.2020 у справі №0840/3465/18.
Крім того, апеляційну скаргу суб`єктом владних повноважень подано вдруге, а тому для поновлення строку      на апеляційне      оскарження відповідач повинен навести обґрунтовані та відповідно підтверджені доказам   поважні причини пропуску строку.
Поряд з цим, Суд вважає за доцільне звернути увагу, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
В даному випадку, Верховний Суд не знаходить підтвердження поважності причин пропуску суб`єктом владних повноважень строку на апеляційне оскарження та погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями   345,   349,   350,   355,   356 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №300/372/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду                                                            С. М. Чиркін
                                                                                          О. П. Стародуб 
                                                                                          В. М. Шарапа