ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 липня 2020 року           справа №200/2908/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року (повний текст складено в м. Слов`янську Донецької області) у справі № 200/2908/20-а (суддя в 1 інстанції - Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Донецькій області в особі Лиманського міського відділення про визнання протиправними дій, -   

                                                 В С Т А Н О В И В:  

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Донецькій області в особі Лиманського міського відділення (далі - УВДФСС, відповідач) в якому просив визнати протиправними дії щодо припинення щомісячних грошових сум за період з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2020 року; зобов`язати відновити нарахування та виплатити заборгованість з щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2020 року; допустити негайне виконання в частині стягнення заборгованості за один місяць. (арк.справи 1-3)
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 200/2908/20-а позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого: 
зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період з січня 2017 року по грудень 2019 року, включно. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. (арк.справи 30-33)
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.  (арк.справи 37,38)
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (арк. справи 4).
16 серпня 2017 року за № 0000299952 позивачу видана довідка про те, що він є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою: Донецька область, м.Лиман, вул. Хвойна, буд.14 (арк. справи 6).
Відповідно до довідки МСЕК № 055142 Серії ДОН-04 від 17 травня 2007 року  позивачу встановлено 80 % втрати працездатності безстроково  (арк. справи 5).
Згідно довідки МСЕК № 114074 Серії ДОН-05 від 17 травня 2007 року позивачу встановлена друга група інвалідності безстроково (арк. справи 5).
12 вересня 2016 року позивач звернувся із заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Артемівську Донецької області про зняття з обліку у зв`язку зі міною місця проживання та припинення страхових виплат з 01 вересня 2016 року (арк. справи 24).
Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Артемівську Донецької області від 12 вересня 2016 року  припинена виплата з вересня 2016 року на підставі поданої заяви позивачем від 12 вересня 2016 року (арк. справи 23).
20 січня 2020 року позивач звернувся до Лиманського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування України в Донецькій області із заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати безстроково (арк. справи 25).
Постановою Лиманського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Донецькій області від 07 лютого 2020 року № 0528/2508/2508 позивачу продовжені виплати з 01 січня 2020 року, безстроково у розмірі 7255,82 грн. (арк. справи 26).  
Листом Управління виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування України в Донецькій області від 27 лютого 2020 року за вихідним № К01-04/19-82 повідомило позивача про те, що з вересня 2016 року здійснення страхових виплат припинено згідно його заяви про зміну місця мешкання. При зверненні позивача 20 січня 2020 року до Лиманського відділення із заявою про продовження страхових виплат, страхові виплати поновлені. Щодо невиплати заборгованості по страховим виплатам за період з вересня 2016 року по грудень 2019 рік, у листі, відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 06 червня 2018 року № 355, згідно якої виплати за минулий період, обліковуються в органі, що здійснюють соціальні виплати, та будуть виплачені за умови прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (арк. справи 7-8).
Згідно пред`явленої відповідачем довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_1 , страхові виплати за період з вересня 2016 року про грудень 2019 року не нараховані та не виплачені. Також зазначена загальна сума страхових виплат, яка обліковується за період з вересня 2016 року по грудень 2019 року у розмірі 237 305,68 грн. (арк. справи 21).
Спірним питанням у даній справі є невиплата страхових виплат позивачу за період з вересня 2016 року по грудень 2019 року.  
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст. 16 ч. 1 п. 2 Закону № 1105-XIV, застрахована особа, має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Статтею 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються в тому числі із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.
Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (частина друга статті 7 Закону № 1706-VII).
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1706-VII закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV визначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Колегія суддів встановила, що відповідачем невиплачені щомісячні страхові виплати позивачу через закінчення терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Водночас, Законом №1105-XIV такої підстави для припинення страхових виплат не передбачено.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 47 Закону № 1105-XIV, страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них; страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
Колегія суддів зазначає, що згідно довідки МСЕК № 114074 від 17 травня 2007 року, виданої позивачеві, він є особою з інвалідністю другої  групи безстроково та переогляду не потребує, тому в даному випадку відсутні підстави для невиплати раніше призначених щомісячних страхових виплат.
З пред`явленої відповідачем довідки про доходи позивача вбачається, що за ОСОБА_1 загальна сума страхових виплат обліковується за період з вересня 2016 року по грудень 2019 рік у розмірі 237 305,68 грн. (арк. справи 21-22).
Колегією суддів встановлено, що позивачеві не виплачені страхові виплати за період з вересня 2016 року по грудень 2019 року, включно.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що припинення відповідачем виплат позивачеві обумовлювалось діями самого позивача, зокрема тим, що позивач 12 вересня 2016 року звернувся із заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Артемівську Донецької області про зняття з обліку у зв`язку зі міною місця проживання та припинення страхових виплат з 01 вересня 2016 року (арк. справи 24). 
Наслідком цих дій позивача було прийняття Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Артемівську Донецької області постанови від 12 вересня 2016 року про припинення виплат позивачеві з вересня 2016 року на підставі поданої ним заяви від 12 вересня 2016 року (арк. справи 23).
Таким чином, в даному випадку протиправність дій відповідача стосовно припинення виплат позивачеві відсутня, оскільки припинення здійснено за наслідками розгляду його заяви.
Водночас, за приписами пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.
Частиною 7 наведеної статті Закону визначено, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
З огляду на встановлені обставини у справі, а саме те, що позивач стосовно продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати звернувся до Лиманського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою лише 20 січня 2020 року, а також враховуючи факт того, що припинення виплат відповідачем здійснено на підставі заяви позивача, і в його діях не встановлена судом протиправність, то в розглядуваному випадку з оглядку на положення пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підлягають виплати позивачеві не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням, тобто з січня 2017 року.
Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що задоволенню підлягає зобов`язання виплатити заборгованість позивачеві з щомісячних грошових за період з січня 2016 року по грудень 2019 року.
В іншій частині судове рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 200/2908/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 200/2908/20-а  - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 29 липня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п.3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            А.В. Гайдар

Судді                                                                                  А.А. Блохін

                                                                                             І.Д. Компанієць