ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 09 вересня 2020 р. року	Справа № 520/10024/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення  додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від         17.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,  по справі         №         520/10024/19
за позовом           ОСОБА_1        
до         Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області                          
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення № 0003511305, № 0003521305 від 24.04.2019, № 0004381305, № 0004391305, № 0004371305 від 22.05.2019, № 0003501305 від 24.05.2109, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення № 0003501305, № 0003511305, № 0003521305 від 24.04.2019, № 0004381305, № 0004391305, № 0004371305 від 22.05.2019, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.
Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, яку постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020р. було залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019р. - без змін.
14.07.2020 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки судом не було вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що заява підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1   ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України   суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п.1 ч.3   ст.132 КАС України   до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1   ст.134 КАС України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2   ст.134 КАС України).
За приписами п.1 ч.3   ст.134 КАС України   для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4   ст.134 КАС України).
Таким чином, на підтвердження судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення; про відрядження).
При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.
В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті   16,   54,57 КАС України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження  витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути  співмірним  із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалась позивачу Адвокатським об`єднанням "Курафєєв і партнери" відповідно до договору №37/2019  від 24.09.2019. 
Надання професійної правничої допомоги за цим Договором здійснюється Адвокатським об`єднанням в особі Голови об`єднання Курафєєва В.В.
За виконання доручення "Замовник" зобов`язаний здійснити оплату "Виконавцю" з розрахунку 1250,00 гривень за 1 годину відповідно до акту наданих послуг з надання професійної правової допомоги.
Розрахунки за цім Договором здійснюються в національній валюті України. Вартість послуг за даним договором складає 20000,00 грн. Оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку.
На підтвердження виконання зазначеної угоди, позивачем додано Акт  приймання-передачі наданих послуг за договором  №37/2019  від 09.07.2020 року, відповідно до якого, Адвокатське об`єднання "Курафєєв і партнери"  надало послуги на загальну суму 10 000,00 грн., а саме:
- надання консультацій по справі - 2 години (2000,00грн.);
- ознайомлення з матеріалами справи в Другому апеляційному адміністративному суді - 1 дія (2000,00 грн.);
- аналіз апеляційної скарги - 30хв. 5 аркушів (500,00грн.);
- складання відзиву на апеляційну скаргу - 2 години 4 аркуші (2000,00грн.);
- направлення відзиву відповідачу -1 дія (500,00 грн.);
- подача відзиву до суду - 1 дія (500,00 грн.);
- підготовка до судового засідання та участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, безпосереднє надання клієнту правової допомоги 1 судове засідання (2500,00 грн.).
Відповідно до рахунку-фактури №12 від  09.07.2020 року, позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання  10 000,00 грн., призначення платежу: "правова допомога згідно договору №37/2019 від 24.09.2019р. та акту приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2020р."
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить з реальності вказаних витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited", суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи факт участі адвоката під час розгляду справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке було вказано адвокатом в Акті  наданих послуг від 09.07.2020 р. Так, у розрахунку адвокатом зазначено: 1 судове засідання 2500,00грн., тоді як в судове засідання сторони не прибули і розгляд справи здійснювався за їх відсутності, про що свідчить протокол судового засідання та судове  рішення від 08.07.2020р.
Таким чином, зазначена обставина ставить під сумнів відомості, наведені у  рахунку, щодо фактичних витрат часу, витраченого представником позивача на участь у судовому засіданні в Другому апеляційному адміністративному суді.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У зв`язку з цим колегією суддів проаналізовані відомості, вказані адвокатом в акті наданих послуг, за результатами аналізу якого встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є дещо завищеною відповідно до об`єму наданих адвокатом послуг.
Таким чином, вимоги по відшкодуванню судових витрат підлягають частковому задоволенню саме у розмірі 7500,00грн,
Керуючись ст.ст.  252,    310,    322,    325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
          Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення  задовольнити.
          Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язаної з розглядом справи №520/10024/19 Другим апеляційним адміністративним судом,  у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.            
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 		Спаскін О.А.	
Судді	   	Макаренко Я.М.    Любчич Л.В.