Справа № 127/6227/20 
Провадження № 33/801/390/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2020 в справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, 

встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 05.03.2020 о 06.25 год. в м. Вінниця по вул. Блока, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в КП «ВОНД «Соціотерапія».
Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що вина ОСОБА_1 повністю доведена зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія БД№232434, висновком медичного огляду КП «ВОНД «Соціотепапія» №0667 від 05.03.2020, рапортом поліцейського УПП у Вінницькій області Ляшка В.С.. Зазначені докази є належними, достатніми, послідовними, та у своїй сукупності свідчать наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2020 та прийняти нову постанову, якою визнати невинним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного з`ясування всіх обставин справи, які мали значення при вирішенні справи. Вказує, що в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, а також не визначено, яким чином поліцейський дійшов висновку, що водій автомобіля нібито перебуває у стані сп`яніння. Після зупинки працівниками поліції на їх вимогу він погодився на проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, що і було зроблено. Однак працівники поліції повідомили, що у них є підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, при цьому невірно дує в вимірювач на стан сп`яніння. Після цього він разом із поліцейським ОСОБА_2 відвідав лікаря нарколога. Для того, щоб проводити огляд у закладах охорони здоров`я, перед тим має проводитися огляд на місці зупинки , що було порушено поліцією та взагалі не бралося до уваги судом. Не ставилися питання про відсторонення від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП. Суд вказує в постанові, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`являвся, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Проте зазначене не відповідає дійсності, оскільки він надсилав на електронну адресу заяви про відкладення розгляду справи. Суд не звернув увагу, що притягнення до відповідальності за одне й те саме порушення двічі суперечить статті 61 Конституції України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити. Суду пояснив, що суддя призначав дві його справи на один день і час, а тому він направляв до суду одну заяву по відкладення на двох справ. В період запровадження карантину через спалах короновірусу, у нього було підвищення температури і лікар сказав знаходитися на карантині, тому він просив суд відкласти розгляд справи. На підтвердження зазначеного надав копію листа непрацездатності та копію клопотання про відкладення розгляду справи 13.05.2020. Вказав, що цей лист знаходиться в справі № 127/6225/20. Проте суд розглянув справи без його участі. Також пояснив суду, що 05.03.2020 року поїхав зустрічати працівників в Вінницю, про що надав суду копію подорожного листа службового легкового автомобіля. По дорозі до залізничного вокзалу, в нічний час, його зупинили працівники поліції які стверджували, що він проїхав перехрестя вже на червоне світло. При спілкуванні повідомили про підозру перебування його у нетверезому стані. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки поспішав зустрічати людей. Проте працівники поліції повідомили, що вважають, що він перебуває в стані сп`яніння, а прибор не показав такий стан з підстав того, що він, можливо, не правильно дув в трубку. Запропонували поїхати до закладу охорони здоров`я, на що він погодився, проте не знав, що це займе так багато часу. В лікарні працівники поліції пояснили йому, що він може відмовитися від проходження процедури огляду, якщо поспішає по справах, на що останній погодився. Його привезли назад до місця знаходження машини, в якій чекав ОСОБА_3 .. Коли він поїхав, то через деякий час побачив позаду проблискові маячки поліції і зупинився. Йому повідомили про підозру перебування його в стані алкогольного сп`яніння. На місці проходити огляд не пропонували, а одразу повезли до закладу охорони здоров`я. Там працівник лікарні запитав поліціантів, навіщо вони ОСОБА_1 постійно привозять в лікарню, оскільки документи на нього вже оформляли. У зв`язку з цим працівники поліції запитали ОСОБА_1 про необхідність повторного оформлення документів. ОСОБА_1 теж вважав, що оскільки він вже був в лікарні, такої необхідності немає. Проте йому не пояснили, що це вже буде інше порушення. При цьому зазначив, що оформлення документів здійснював інший працівник поліції, а той, що оформляв перший протокол про адміністративне правопорушення знаходився на місці пасажира. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані.
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно частини 6, 7 статті огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).
З наведеного слідує, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.
В матеріалах адміністративної справи відсутній Акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 щодо не проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та процедури проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, судом витребуваний відеозапис з нагрудних камер поліцейських БУПП У Вінницькій області щодо події, яка мала місце 05 березня 2020 року о 06 год. 25 хв. в м. Вінниці по вул. Блока, 10. Згідно відповіді № 26227 від 16.06.2020 Управління патрульної поліції у Вінницькій області строк збереження відеозаписів із нагрудних відео реєстраторів є обмеженим, тому зазначені відеозаписи відсутні.
Таким чином, наведені апелянтом факти, у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 ..
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не відмовився на проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відмовою на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я працівники поліції склали у відсутності двох свідків, висновок медичного огляду № 0667 від 05.03.2020 та протокол про адміністративне правопорушення БД № 232434 від 05.03.2020 не відповідають вимогам закону та не можуть бути прийняти судом як докази на доведення його вини.
Крім того, відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув, а тому розглядаючи 13.05.2020 адміністративні справи № 127/62225/20 та 127/6227 без врахування положень ч. 2 ст. 36 КУпАП погіршив становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .
Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -        

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя апеляційного суду          Ю. Б. Войтко