Ухвала 
 
03 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 335/6976/19
провадження № 61-20077св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усик Г. І.,
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2019 року у складі судді Крамаренко І. А. та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Кухаря С. В.,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних. 
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2011 року у справі № 2а-1858/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, здійснити перерахунок та виплатити йому державну та додаткову пенсії із 15 вересня 2010 року та продовжувати виплату далі у новому розмірі. Постанова суду набрала законної сили 11 лютого 2013 року. Виконавчий лист у справі видано 17 вересня 2014 року. Відповідач провів виплату на виконання рішення суду 22 грудня 2018 року.
 
Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у справі № 331/7835/14-ц зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, провести та виплатити йому державну та додаткову пенсії за період із 01 квітня 2014 року по дату винесення постанови. Постанова набрала законної сили 23 січня 2015 року. Відповідачем проведено перерахунок державної та додаткової пенсії та нараховані до виплати кошти у сумі 12 351,13 грн. Проте сума заборгованості так і не була виплачена.
 
Посилаючись на те, що відповідач прострочив виконання зобов`язань за зазначеними рішеннями суду, позивач зазначав, що відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідач має виплатити йому суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що відповідно до розрахунку складає загальну суму у розмірі 79 146,40 грн.
 
Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь нараховані інфляційні втрати у сумі 57 566,97 грн та три проценти річних у сумі 6 677,02 грн за період із 11 лютого 2013 року по 22 грудня 2018 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2011 року та нараховані інфляційні втрати у сумі 13 320,79 грн та три проценти річних у сумі 1 581,62 грн за період із 23 січня 2015 року по 30 квітня 2019 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у загальній сумі 79 146,40 грн.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням судових рішень, тому до них не може бути застосована норма статті 625 ЦК України, яка передбачає цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норму статті 625 ЦК України без урахування висновків щодо застосування вказаної норми у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, а також постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 331/6352/16-ц. 
 
У січні 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річнихпризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 15 липня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак	
 	   	
 	І. Ю. Гулейков	
 	   	
 	Г. І. Усик