ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 802/1425/16-а
провадження № К/9901/24391/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до Державного підприємства «Вінницький завод «Кристал» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Ватаманюка Р.В., Сторчака В.Ю. від 16 лютого 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Державного підприємства «Вінницький завод «Кристал» на його користь заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1 на пільгових умовах за період з березня 2014 року по серпень 2016 року в сумі 18522,89 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада          2016 року позов задоволено. 

Стягнуто з Державного підприємства «Вінницький завод «Кристал» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії в сумі 18522,89 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача відшкодувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсії, яка згідно з розрахунком, призначена працівнику Державного підприємства «Вінницький завод «Кристал» ОСОБА_1 відповідно до статті                  13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».  

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від16 лютого             2017 року постанову суду першої інстанції скасовано. 

Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. 

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд вказав на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 набула права на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не статті 13 цього Закону. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулася із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами встановлено, що Державне підприємство «Вінницький завод «Кристал» з       19 лютого 1991 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в           м. Вінниці.

7. Станом на 05 вересня 2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 18522,89 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , за період з березня 2014 року по серпень 2016 року 

8. У серпні 2016 року позивач направив Державному підприємству «Вінницький завод «Кристал» повідомлення про необхідність відшкодування зазначених витрат разом з розрахунком фактичних витрат.

9. З урахуванням того, що відповідач у добровільному порядку вказану суму боргу у визначений законом строк не відшкодував Управлінню Пенсійного фонду України в м. Вінниці, останнє звернулося до суду з позовом про примусове стягнення з Державного підприємства «Вінницький завод «Кристал» заборгованості в сумі 18522,89 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. В обґрунтування вимог касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, вказує, що оскаржуваним рішенням апеляційного суду порушено інтереси Держави в особі Пенсійного фонду України, оскільки воно перешкоджає в здійсненні своєчасного та в повному обсязі фінансування пенсійних виплат відповідно до чинного законодавства. 

Зазначає про обов`язок відповідача відшкодувати йому фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначеної ОСОБА_1 на пільгових умовах, оскільки пільгову пенсію останній було призначено у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 

11. У відзиві на касаційну скаргу Державне підприємство «Вінницький завод «Кристал», вказуючи на законність судового рішення апеляційного суду, у задоволенні касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці просить відмовити.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Відповідно до положень частини 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями), який передбачав, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

13. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

14. Частиною 4 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше визначається статтею 100 даного Закону.

15. Згідно з пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931 -XII Закон України «Про пенсійне забезпечення» введено в дію з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

16. Відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

17. До набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972.

18. Пунктом 16 наведеного вище Положення, зокрема, було визначено, за наявності якого стажу роботи та віку особи мають право на пенсію на пільгових умовах. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно раніше діючого законодавства були відсутні.

19. Отже, відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особа, яка до 1 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення») набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно із статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Особі, яка до і після 1 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія призначається відповідно до статті                13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням результатів атестації робочих місць.

20. Відтак, право органу Пенсійного фонду України складати та направляти розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникає за умови призначення та виплати пенсій їх працівникам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і кореспондує з обов`язком суб`єктів підприємницької діяльності відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

21. Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1).

22. Так, підпунктом 6.1 пункту 6 цієї Інструкції № 21-1 передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

23. Згідно з пп. 6.8 п. 6 Інструкції № 21-1 підприємства та організації зобов`язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

24. Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

25. Аналогічна правова позиція щодо застосування правових норм в подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постанові від 12 березня           2019 року (справа №802/1426/16-а).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

26. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 пенсія на пільгових умовах була призначена у березні 2014 року на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 

27. При призначенні пенсії враховувався її пільговий стаж роботи не лише на Державному підприємстві «Вінницький завод «Кристал», який був набутий нею до 01.01.1992, але й періоди роботи за Списком № 2 на інших підприємствах після 01.01.1992.

28. З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати на виплату та доставку їй пенсії за період з березня 2014 року по серпень 2016 року підлягають відшкодуванню Державним підприємством «Вінницький завод «Кристал». 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

30. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд приходить висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції повністю та залишення в силі судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року скасувати.

Залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від                 14 листопада 2016 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                            Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                                      В.М. Шарапа