П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1172/20	
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Осіпова Ю.В.,
суддів –  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення – 20.05.2020р.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» до державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Бакланського Г.Г. та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:
12.02.2020 року ТОВ «Основа» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до державного кадастрового реєстратора Відділу у м.Одесі ГУ Держгеокадастру в Одеській області Бакланського Г.Г. та ГУ Держгеокадастру в Одеській області, в якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Одесі ГУ Держгеокадастру в Одеській області Бакланського Г.Г. №РВ-5101233712019, №РВ-5101233702019, №РВ-5101233692019. №РВ- 5101233682019, №РВ-5101233662019, №РВ-5101233642019;
- зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Одеській області зареєструвати та присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам за адресою: м.Одеса , пр.Ак. Глушка,4-14, площами: 0,089 га, 0,0051 га, 0,093 га, 0,4565 га. 0,1012 га, 0,4325 га, загальною площею 10 135 кв.м., відповідно до Каталогів координат меж землекористування га відомості вирахування площі, що містяться в Технічній документації по інвентаризації земельної ділянки ТОВ «Основа», затвердженої Рішенням Одеської міської ради від 26.01.2001 року №1980-ХХІІІ.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року провадження у даній справі за позовом ТОВ «Основа» до державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Одесі ГУ Держгеокадастру в Одеській області Бакланського Г.Г. та ГУ Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати та присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам – закрито. Роз`яснено, що вирішення даного спору відноситься до господарської юрисдикції.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, директор ТОВ «Основа» 29.05.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, постановляючи ухвалу про закриття провадження по даній справі, суд 1-ї інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатися виключно в порядку господарського судочинства, оскільки існує спір про право.
Проте, колегія суддів, уважно дослідивши матеріали справи, не може погодитись з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх не заснованими на процесуальному законі, з огляду на наступне.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
В свою чергу, як вбачається з п.п.1,4 ст.5 Закону України «Про державний земельний кадастр», ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.
Державний земельний кадастр включає геопросторові дані, метадані та сервіси, оприлюднення, інша діяльність з якими та доступ до яких здійснюються у мережі Інтернет згідно із Законом України «Про національну інфраструктуру геопросторових даних».
Державний земельний кадастр є державною власністю.
Як передбачено п.п.1-3 ст.6 даного Закону України «Про державний земельний кадастр», ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі.
Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалось вище, ТОВ «Основа» звернулось до окружного суду із позовом до державного кадастрового реєстратора та ГУ Держгеокадастру в Одеській області, що свідчить про те, що даний спір фактично виник між юридичною особою та суб`єктом владних повноважень, і відповідно, є публічно-правовим.
Окрім того, також слід вказати, що ще однією визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є - суть (т.б. зміст, характер,) спору та предмет оскарження.
Так, як вбачається зі змісту даного адміністративного позову та заявлених позовних вимог, позивач фактично оскаржує рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Одесі ГУ Держгеокадастру в Одеській області Бакланського Г.Г. №РВ-5101233712019, №РВ-5101233702019, №РВ-5101233692019. №РВ- 5101233682019, №РВ-5101233662019, №РВ-5101233642019.
Вказані вище спірні рішення, які були прийняті державним кадастровим реєстратором при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, - фактично є рішеннями суб`єкта владних повноважень, які прямо і безпосередньо стосуються прав, обов`язків і інтересів юридичної особи позивача, що, в свою чергу, повністю відповідає нормам п.1 ч.1 ст.19 КАС України.
Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що помилковим є висновок суду 1-ї інстанції про те, що у цій справі наявний спір про право орендаря земельної ділянки здійснити реєстрацію земельних ділянок із присвоєнням їм кадастрових номерів.
Так, судова колегія зазначає, що дійсно, позивач ТОВ «Основа» є орендарем даних спірних земельних ділянок, однак, в даному конкретному випадку, відсутній спір щодо оренди будь-який інший спір щодо права власності чи користування на ці земельні ділянки.
Як встановлено судом апеляційної інстанції ТОВ «Основа» на підставі договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 26.10.2000 року, має право оренди на ці земельні ділянки.
При цьому, також необхідно зазначити, що рішенням Господарського суду Одеської області від 10.11.2017 року по справі №916/1745/17, яке набрало законної сили відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 року, серед іншого, визнано цей договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди поновленим на строк до 10.08.2020 року.
Тобто, фактично, за наявності даного рішення господарського суду по справі №916/1745/17, яке набрало законної сили, не може існувати іншого спору про право власності (користування) на спірні земельні ділянки позивача, як орендаря, при здійсненні ним реєстрації земельних ділянок та присвоєння їм кадастрових номерів.
Також, судова колегія критично ставиться і до посилань суду 1-ї інстанції на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 16.10.2019р. по справі №2040/5159/18 та від 21.11.2019р. по справі №813/3358/16, як на релевантність із даними спірними правовідносинами, оскільки в зазначених постановах Верховного Суду, предметом спору є встановлення саме права власності позивачів, що в даному випадку у цій справі не встановлюється.
Тобто, враховуючи зазначені обставини, суб`єктний склад учасників даної справи, між якими виникли саме публічно-правові відносини, суть спору та предмет оскарження, судова колегія вважає, що окружний адміністративний суд, в даному випадку, відкривши провадження в адміністративній справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, повинен був в судовому засіданні перевірити, чи були прийняті ці спірні рішення (дії) даними відповідачами, як суб`єктами владних повноважень: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що дана справа підлягає розгляду виключно в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно, у суду 1-ї інстанції не було законних підстав закривати провадження у цій справі, посилаючись на п.1 ч.1 ст.238 КАС України.
Окрім того, судова колегія також ще вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.6 «Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997р.), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом - тобто право на доступ до суду.
А згідно із ч.1 ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що даний спір є публічно-правовим та повинен вирішуватися виключно в порядку адміністративного, а не господарського судочинства, т.б. за нормами КАС України.
Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення суддею окружного суду при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, відповідно до ст.320 КАС України, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.
Керуючись ст.ст. 311, 320, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року - скасувати та направити дану справу №420/1172/20 до суду 1-ї інстанції - для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 10.07.2020р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                             Ю.В. Осіпов

Судді:                                                                І.П. Косцова 

                                                                                В.О. Скрипченко