ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25256/19                                                                       

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Бабенка К.А.
За участю секретаря: Гайворонського В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року (суддя Шевченко Н.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління Міністерства  юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 185  414,36 грн від 20.11.2019 року, винесеної в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А.; про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн від 20.11.2019 року, винесеної в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А.
Адміністративний позов мотивовано тим, що в межах виконавчого провадження № 47726862 фактичного не відбулося стягнення коштів чи майна за виконавчим документом, виконавчий лист було повернуто без виконання за заявою стягувача, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 185  414,36 грн від 20.11.2019 року, винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А. Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн від 20.11.2019 року, винесену в межах виконавчого провадження № 47726862 старшим державним виконавцем Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Полінським В.А.
Не погодившись з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2020 року Подільський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення.
Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва скасовано, визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369 грн від 20.11.2019 року. В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2020 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Щодо поданого Подільським районним відділом Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доповнення до апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року у справі № 640/25256/19 (вх. №30904 від 26.08.2020 року), колегія суддів відмовляє у їх прийняті, оскільки вони подані поза межеми строків, встановлених процесуальним законодавством.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши осіб, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до справи докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VІІІ), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до  Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Частиною 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження"  визначено, що в разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою      статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Отже, ч.3  ст.40 Закону України № 1404-VIII  є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а саме той випадок, коли виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець, за відсутності підстав, визначених у ч. ч. 5, 9  ст. 27 цього Закону, виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.
Відповідно до п. 5.1, 5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження при органах ДВС за відповідною постановою можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів ДВС.
Обставини, що ускладнюють виконання рішення: а) наявність майна боржника на території різних адміністративно-територіальних одиниць; б) якщо за різними виконавчими провадженнями, відкритими в одному або кількох органах ДВС, боржник одночасно є стягувачем; в) якщо виконавчі провадження відносно солідарних боржників відкрито в різних органах ДВС; г) у разі виконання зведеного виконавчого провадження; ґ) інші обґрунтовані обставини.
Як убачається із рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року (а.с.10) та виконавчого листа у справі №2/756/65/14, виданого Оболонським районним судом м. Києва  18 червня 2014 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у сумі 1  530  908 грн 16 коп, заборгованість по процентам 323  325 грн 48 коп (а.с.10-13, т.1).
03 червня 2015 року від ТОВ «Кей-Колект» надійшла заява до ВДВС про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом (т.1, а.с.47).
На підставі вказаного виконавчого листа Подільським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 47726862 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1854143,64 грн на користь стягувача TOB «Кей-Колект».
На підставі зазначеного виконавчого листа Святошинським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 52627511 та №52628109 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь стягувача TOB «Кей-Колект» в розмірі 1854143,64 грн та 3441,00 грн відповідно.
В рамках виконавчого провадження № 52627511, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися(вся) від 31 жовтня 2019 року № 52627511 в рахунок погашення боргу жилий будинок площею 90,80 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Сятошинський район, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Мічуріна 9 та земельна ділянка кадастровий номер 3210945600:01:051:0014 були передані TOB «Кей-Колект».
Відповідно до довідки від 26 червня 2019 року № 735830 виданої TOB «Кей-Колект» ОСОБА_1 , зобов`язання згідно Договору поруки № 203058 по Договору про надання споживчого кредиту № 11332539000 припинені, заборгованість відсутня.
В подальшому, TOB «Кей-Колект» 01 жовтня 2019 року №б/н (вх. № 20572 від 01 жовтня 2019 року) звернулось до Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з заявою про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 47726862 без виконання, відкритим відносно ОСОБА_1 .
04.11.2019 року від стягувача ТОВ «Кей-Колект» подано до ВДВС Святошинського району м. Києва заяву про повернення виконавчих листів про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1  854 143, 64 грн, 3  441 грн.
20 листопада 2019 року старший державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Полінський Вячеслав Андрійович, в межах зазначеного виконавчого провадження прийняв постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 185414,36 грн та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369,00 грн.
06.11.2019 року відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору ВП №52627511 державним виконавцем Святошинського ВДВС м Київ стягнуто з боржника   ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 185414,36 грн (а.с. 167, т.1).
Окрім того, постановою від 06.11.2019 року державним виконавцем  стягнуто з ОСОБА_2 витрати на проведення виконавчий дій у сумі 1500 грн (а.с. 170, т.2), відкрито виконавче провадження щодо стягнення зазначеної суми на підставі постанови від 12.12.2019 року ВП №60870830 (а.с. 171).
Колегія суддів зазначає, що питання стягнення виконавчого збору та витрат  із солідарних боржників не врегульовано в законодавчому порядку.
Разом з тим, аналіз ст. 27 Закону № 1404, дає підстави для висновку, що основним критерієм для визначення суми виконавчого збору є сума, що підлягає примусовому стягненню, тобто розмір виконавчого збору не може становити більше 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, у тому числі у випадку солідарного стягнення заборгованості, відповідно до виконавчого документа.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у разі, коли сума боргу підлягає солідарному стягненню то, відповідно і виконавчий збір повинен бути стягнутим з боржників солідарно, оскільки іншого порядку чинним законодавством не передбачено, а стягнення його в такому порядку, як по 10 % з кожного боржника, є порушенням ч. 2 ст. 27 Закону № 1404 та призводить до його надмірного стягнення з огляду на встановлену цим Законом ставку виконавчого збору.
Колегія суддів зазначає, що як позивачка так і ОСОБА_2 є солідарними боржниками у виконавчому провадженні, оскільки відповідно до виконавчого листа сума боргу стягнута з обох боржників солідарно.
Державним виконавцем в межах виконавчого провадження, боржником в якому є позивачка та ОСОБА_2 , фактично виніс по 2 постанови про стягнення з боржників суми виконавчого збору по 185414,36 грн з кожного та про стягнення  витрат на проведення виконавчих дій з кожного із боржників окремо у різних сумах.
Колегія суддів вважає, що у разі, коли сума боргу підлягає солідарному стягненню то, відповідно і виконавчий збір та судові витрати повинні бути стягнуті з боржників солідарно, оскільки іншого порядку чинним законодавством не передбачено, а стягнення виконавчого збору в такому порядку, як по 10 % з кожного боржника, є порушенням частини 2 ст. 27 Закону України № 1404 та призводить до його надмірного стягнення виходячи з встановленої Законом ставки виконавчого збору, а також з урахуванням, що витрати стягнуто по виконавчому листу, який передбачає солідарне стягнення боргу. 
Окрім того, колегія суддів зазначає, що сума виконавчого збору, що була стягнута з обох боржників окремо відповідно до постанов державного виконавця у розмірі 185414,36 грн становить 10 % від суми заборгованості, що становить відповідно до виконавчого листа 1  854  143,64 грн (1530908,16 коп + 323325,48 грн).
З огляду на встановлені у справі обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку, що постанова державного виконавця Подільського ВДВС м Києва Полінського В.А. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 185  414,36 грн від 20.11.2019 року, та постанова державного виконавця Подільського ВДВС м Києва Полінського В.А. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 369 грн в межах виконавчого провадження 47726862 є протиправними та підлягають скасуванню.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.  
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Бабенко К.А.