КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
24 вересня 2020 року                                                                                                              м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                    Васильєва М.А., 
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                        ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., стягнуто судовий збір в сумі 420 грн.,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що 9 червня 2020 року о 19.20 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка, а саме ображала нецензурною лайкою, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, а також окремо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, у якому поважність причини пропуску строку обґрунтовує тим, що 6 серпня 2020 року нею було подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду без отримання повного тексту постанови Голосіївського районного суду м. Києва. Того ж дня, 6 серпня 2020 року, нею було отримано повний текст постанови Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12705/20 особисто в Голосіївському районному суді м. Києва. 17 серпня 2020 року нею було особисто отримано копію постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, відповідно до їй було повернуто апеляційну скаргу,  але у постанові невірно було зазначено її по-батькові. 
ОСОБА_1 наголошує на тому, що отримала копію постанови
Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року особисто лише 6 серпня 2020 року,  у зв`язку з чим строки на апеляційне оскарження було пропущено, а тому просить суд поновити пропущений  строк  та надати доступ до правосуддя.
 
                Перевіривши матеріали справи, а також  доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала,  з огляду на наступне.
 
                Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
 
                Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
 
Окрім того, згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
 
Відповідно до  матеріалів справи розгляд справи  відбувся 20 липня 2020 року за участю ОСОБА_1 , і за результатами розгляду справи в цей же день винесена постанова, на яку подана апеляційна скарга (ас. 34). 
Цією ж постановою роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження.
 
З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП останній день строку подачі апеляційної скарги на постанову суду - 30 липня 2020 року - четвер. 
 
Згідно з даними ЄДРСР постанова суду 24 липня 2020 року надіслана судом  до ЄДРСР та оприлюднена 27 липня 2020 року. 
 
Проте, апеляційна скарга ОСОБА_1 вперше подана до суду тільки 6 серпня 2020 року (ас. 37). 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, з огляду на те, що апеляційна скарга подана поза строком, встановленим ст. 294 КУпАП, без відповідного клопотання апелянта про поновлення цього строку із зазначенням причин його пропуску, апеляційна скарга повернута ОСОБА_1 (ас. 50-51).
 
Повторно апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 19 серпня 2020 року (ас. 61). 
 
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду. 
                Доводи ОСОБА_1 , викладені у клопотанні про поновлення строку про те, що  нею отримана копія постанови тільки 6 серпня 2020 року, після подання апеляційної скарги,    є безпідставними, оскільки,  з огляду на положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, закон пов`язує право особи  на апеляційне оскарження постанови суду з моменту її винесення, а не з моменту отримання її копії.
Посилання ОСОБА_1 на те, що 17 серпня 2020 року нею було особисто отримано копію постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, відповідно до якої невірно було зазначено її по-батькові, не є обґрунтованою причиною поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.
 
За таких обставин ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не наведено переконливих доводів на обґрунтування поважності причини пропуску процесуального строку.
 
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не наведено обставин, які свідчать про поважність причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як і не надано будь-яких інших доказів про поважність причин пропуску такого строку, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20 липня 2020 року. 
 
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи  апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Справу повернути до Голосіївського районного суду м. Києва. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва