П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/394/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
                                                                                          Дата і місце ухвалення 30.03.2020р., м. Одесса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Єщенка О.В., 
                                        Федусика А.Г,
                                        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,  -

В С Т А Н О В И В:
20.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії (пенсії за вислугу 41 років) ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 18.04.2018 року перерахування і виплату ОСОБА_1 пенсії (пенсії за вислугу років 41) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії (пенсії за вислугу років 41) ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії (пенсії за вислугу років 41) у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови кабінету міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі. 
Апелянт вказував на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що перерахунок та виплата пенсії позивачу повинні здійснюватись у розмірі 85 % відповідних сум грошового забезпечення. Так, позивач посилався на те, що предметом спору у даній справі є не розмір призначеної позивачу пенсії, а зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103. Апелянт вважає, що суду були надані належні та достатні докази того, що станом на момент перерахунку відсоткове значення розміру пенсії позивача складало 90%, іншої інформації відповідачем не зазначалось, та вказана обставина відповідачем не оспорювалась.
При вирішенні спору, на думку позивача, судом не було враховано вимоги Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 року № 51-IV, відповідно до якого у статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ". Саме на підставі норм зазначеного закону позивачу  і було призначено пенсію у розмірі 90 %.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 2 ст. 9 КАС України та безпідставно вийшов за межі позовних вимог.
Крім того, апелянт вказував на те, що при розподілі судових витрат на користь позивача було стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 грн., тоді як ним на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху було здійснено доплату судового збору і загальна сума збору, яка була ним сплачена складає 840,80 грн., яка і підлягає стягнення на його користь.
З огляду на викладене апелянт вважає, що в даному випадку наявні правові підстави для зміни мотивувальної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції, а саме:
виключити з мотивувальної частини Оскаржуваного рішення мотиви суду: «Проте, щодо відсоткового значення грошового забезпечення, яке має бути застосоване відповідачем під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року, суд зазначає, що з урахуванням наведених положень законодавства та висновків Верховного Суду у зразковій справі, розмір пенсії позивача має бути перерахований з урахуванням 85 % відповідних сум грошового забезпечення, оскілки саме в такому розмірі пенсія позивачу була призначена у 1998 році, а право на отримання пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, позивач набув за результатами відповідних перерахунків».
викласти другий абзац резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 (справа №420/394/20, номер судового провадження П/420/407/20) в наступній редакції:
"Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, ЄДРПОУ 20987385) щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії (пенсії за вислугу років 41) ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП1869819490)."
викласти третій абзац резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 (справа №420/930/20, номер судового провадження П/420/946/20) в наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, ЄДРПОУ 20987385) здійснити з 01.01.2018 року перерахування і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії (пенсії за вислугу років 41) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».''''
викласти четвертий абзац резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 (справа №420/930/20, номер судового провадження П/420/946/20) в наступній редакції:
"Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень, вісімдесят копійок) грн."
в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 (справа №420/394/20, номер судового провадження П/420/407/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії сум грошового забезпечення та про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонд України в Одеській області здійснити перерахунок і виплату пенсії - залишити без змін.
27.05.2020 року представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач виклав доводи про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.03.1998 року.
З 01.04.2007 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років з урахуванням 90 % грошового забезпечення.
18.04.2018 року, згідно з Постановами КМУ від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Головне управління ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року з урахуванням основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення.
06.12.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про поновлення відсоткового значення розміру пенсії (90% грошового забезпечення у зв`язку з вислугою 41 рік) з 01.01.2018 року.
Листом від 19.12.2019 року № 3427/В-11 позивачу надана відповідь, в якій вказано, що умови та розміри перерахунку пенсій, здійсненого з 01.01.2018 року колишнім військовослужбовцям були передбачені пунктами 1 та 2 постанови КАМ від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб". Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та не чинними пункти 1, 2 Постанови № 103 КМУ, а інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось.
Враховуючи те, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України не збільшувались, після набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, з метою збереження соціального захисту військовослужбовців, перераховані пенсії виплачуються в розмірах, що склались на день набрання законної сили судовим рішенням. Також відповідач повідомив, що до законодавчого врегулювання вказаного питання, підстави для перерахунку пенсії відсутні.
Не погоджуючись з діями відповідача по зменшенню відсоткового розміру пенсії з 90 % до 70 %, позивач оскаржив їх до суду першої інстанції.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 70% грошового забезпечення є протиправними та відповідач має здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, однак, при цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір пенсії позивача має бути перерахований з урахуванням 85% відповідних сум грошового забезпечення, а не 90%, як просив позивач, з огляду на те, що саме в такому розмірі пенсія позивачу була призначена у 1998 році, а право на отримання пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, позивач набув за результатами відповідних перерахунків.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне:
Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового  складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55  процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового  складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців  становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття  43).
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь  у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 року внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими у ч. 2 ст. 13 цифри "85",  "95" і "90" замінити відповідно цифрами "90", "100" і "95".
Згідно перерахунку № 85/N 18447 від 17.11.2004 року, з 01.01.2005 року пенсія позивачу призначена у розмірі 88 % грошового забезпечення, оскільки його вислуга років складає 31 рік.
У подальшому стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Приписами п. 23 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року передбачено заміну у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80"  цифрами "70".
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Судом встановлено, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанови від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року із застосуванням показника основного розміру пенсії 70%, замість 90%, який застосовувався до цього перерахунку, з чим і не погодився позивач.
Таким чином, предметом спору у даній справі є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
В свою чергу, 04 лютого 2019 року Верховний Суд прийняв рішення у зразковій справі №240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати верховного Суду від 16.10.2019 року, за позовом особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій Головного УПФ щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 83% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова КМУ №704), з урахуванням проведених виплат.
У вказаному рішенні Верховний суд визначив ознаки типових справ та вказав, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови КМУ № 704 відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103.
Також Верховним Судом вказано обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:
а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ;
б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;
в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.
Також Верховний Суд вказав, що на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини, та інший предмет спору у подібних правовідносинах.
Згідно п. 21 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;
Частиною 3 статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку  предметом спору як у зразковій справі, так і у даній адміністративній справі є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
З огляду на викладене, при вирішенні даної справи колегія суддів враховує висновки, викладені Верховним судом у зразковому рішенні від 04.02.2019 року по справі № 240/5401/18 та висновки Великої Палати верховного Суду, викладені у постанові від 16.10.2019 року, за наслідком апеляційного перегляду справи № 240/5401/18.
Так, згідно ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).
Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Як вже зазначалось вище, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу Головне управління ПФУ в Одеській області визначило основний розмір пенсії позивачу - 70 % грошового забезпечення. Вказане обґрунтовано відповідачем тим, що 27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У своїх рішеннях Конституційний Суд України неодноразово зазначав про необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності певної категорії громадян, в тому числі тих, які перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури тощо.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій, існуюче право позивача не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
У зразковій справі № 240/5401/18 Верховний Суд зазначив, що підстави, умови і порядок перерахунку пенсії визначає саме стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зміни до якої ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
При цьому, постанова КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження  Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і Постанова КМУ від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Застосування при перерахунку пенсії позивача нового показника  відсоткового значення розміру основної пенсії є протиправним, тому що він стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.
З огляду на викладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по зменшенню відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні ОСОБА_2 перерахунку пенсії до 70%  є протиправними.
В свою чергу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру основної пенсії 85%, а не 90%, як просив позивач.
З матеріалів справи встановлено, що вислуга позивача на час призначення пенсії (06.03.1998 року) складала 41 рік. З розрахунку вислуги років позивача розмір його пенсії склав 85 % грошового забезпечення, однак, на час призначення пенсії позивачу нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була передбачена максимальна межа розміру пенсії за вислугу років, а саме 85 процентів. Визначені правила обчислення розміру пенсії позивача із врахуванням його вислуги років гарантували отримання позивачем пенсії лише в максимальному (граничному) розмірі.
Починаючи з 2003 року граничний розмір пенсії за вислугу років зріс до 90 процентів, у зв`язку із прийняттям Закону України № 51-IV від 04.07.2002р. «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», у зв`язку з чим позивачу з 01.04.2007 року була призначена пенсія у розмірі 90 % грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.
Таким чином, з 2007 року відсоткове значення розміру основної пенсії позивача складало 90 %.
В даному випадку предметом спору є правомірність дій відповідача по зменшенню основного розміру пенсії з 90% до 70%. В свою чергу, правомірність дій відповідача по призначенню позивачеві пенсії у розмірі 85 % грошового забезпечення не є предметом розгляду даної адміністративної справи, як і не є предметом розгляду правомірність дій відповідача по визначенню ОСОБА_2 відсоткового розміру пенсії 90 %.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
В даному випадку, суд першої інстанції, виходячи за межі позовних вимог не обґрунтував в чому полягає така необхідність, не навів мотивів, яким чином такий вихід сприяє ефективному захисту прав, свобод, інтересів позивача.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що висновки щодо застосування норми, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, слід розуміти в ширшому розумінні, що не позбавляє суд можливості віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства з метою належного захисту прав та інтересів особи, що відповідає дотриманню принципу верховенства права.
Право позивача на отримання пенсії у розмірі 90 % сум грошового забезпечення позивач набув ще з 01.04.2007 року і при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла як на момент призначення пенсії, так і на момент проведення перерахунків, що сприяло розширенню прав позивача. 
З огляду на викладене, враховуючи висновки суду щодо протиправності дій відповідача по зменшенню відсоткового розміру пенсії ОСОБА_2 до 70%, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахування і виплату йому пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
В даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В апеляційній скарзі апелянт просив суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції та викласти певну частину мотивувальної та резолютивної частини рішення в іншій редакції.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ч. 2 ст. 317 КАС України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 30.03.2020 року підлягає саме скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог.
Що стосується розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне:
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 53389 від 06.12.2019 року.
Ухвалою одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху через сплату позивачем судового збору не у повному обсязі. судом встановлено, що при подачі позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На виконання ухвали суду, позивачем було здійснено доплату судового збору у розмірі 72,40 грн. згідно квитанції від 03.02.2020 року № 0.0.1603597713.1.
Таким чином, при зверненні до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 84080 грн.
При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 судовий збір не сплачувався на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 підлягає сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Частиною статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії (пенсії за вислугу років 41) ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області  здійснити з 01.01.2018 року перерахування і виплату ОСОБА_1  пенсії (пенсії за вислугу років 41) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».'
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, ЄДРПОУ 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Суддя:                                                                                          О.В. Єщенко

Суддя:                                                                                         А.Г. Федусик