ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020                                                                                                       Справа №  904/5607/19
           м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

 Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,                    
суддів – Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.,
при секретарі судового засідання: Пінчук Є.С.,
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 у справі №904/5607/19 (суддя Ліпинський О.В.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат",                   м.   Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення 82 632 грн 96 коп. плати за користування вагонами та 18   456 грн 96 коп. збору за зберігання вантажу

ВСТАНОВИВ:            

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 у справі №904/5607/19 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі – АТ "Українська залізниця" в особі                                      РФ "Придніпровська залізниця") про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 82 632 грн 96 коп. плати за користування вагонами та 18 456 грн 96 коп. збору за зберігання вантажу залишено без розгляду;
-   при постановленні ухвали господарський суд виходив з того, що відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти посилань позивача на необхідність внесення плати за користування вагонами та збору за зберігання за затримку вагонів №№62283106, 63522783, 63784011, 66940073, 52684875, 56419781, 56918949, 53528303, 56964919, оскільки такі посилання підтверджені недостовірними доказами, з того, що з огляду на суть заперечень відповідача, характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі та необхідність в заслуховуванні пояснень позивача з приводу невідповідності поданих позивачем документів, які стали підставою для нарахування плати, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 06.02.2020 та визнав явку повноважних представників учасників судового процесу обов`язковою, а також з того, що позивач не забезпечив явку представника в засідання, про причини неявки до суду не сповістив, хоча про призначене засідання повідомлений 30.01.2020 відповідно до вимог ч. 4  ст. 120 Господарського процесуального кодексу України;
-   не погодившись з ухвалою суду, АТ "Українська залізниця" в особі                                        РФ "Придніпровська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій   з посиланням на порушення судом ст.ст. 2, 236 Господарського процесуального кодексу України просить цю ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;
- у поданій скарзі йдеться про те, що на виконання ухвали господарського суду від 27.01.2020 представник позивача, робоче місце якого територіально розташовано в місті Кривому Розі, 06.02.2020 вирушив до міста Дніпра з наміром бути присутнім в першому підготовчому засіданні у справі №904/5607/19, про те, що складні погодні умови, які мали місце 06.02.2020 згідно з оперативною інформацією №1 про складні погодні умови на території Дніпропетровської області 5-6 лютого 2020 № 04.27/079 від 03.02.2020, затримали представника позивача в дорозі та перешкодили йому бути присутнім в засіданні, факт відсутності зв`язку за вищевказаних умов підсилив дію несприятливої для позивача ситуації та позбавив його можливості повідомити суд про причини неявки, про те, що господарський суд, маючи на меті заслухати пояснення позивача та здійснивши перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, за першої ж неявки позивача залишив позовну заяву без розгляду без врахування об`єктивних обставин, які перешкоджали представнику              АТ "Українська залізниця" бути присутнім в засіданні 06.02.2020 та висловити свою правову позицію, про те, що причиною неявки позивача в засідання стали несприятливі погодні умови, за аналогічних обставин мала місце і неявка відповідача, який подав клопотання про перенесення засідання у зв`язку з неможливістю прибути до суду через складні погодні умови, однак дані факти судом першої інстанції не враховано, про те, що господарський суд, дотримуючись надмірного формалізму, порушив п. 1 ст. 6 Конвенції та помилково визнав першу неявку позивача 06.02.2020 в засідання такою обставиною, яка дає підстави для залишення позовної заяви без розгляду, при цьому обставини справи, щодо яких виникла необхідність в заслуховуванні пояснень позивача, суд мав можливість з`ясувати на інших стадіях процесу, про те, що правовий пуризм при застосуванні правових норм та вчинення дій, що мають юридичне значення, без врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи та необхідності забезпечення ефективного захисту прав в господарському судочинстві, суперечить ст. 2 Господарського процесуального кодексу України та призвів до порушення прав позивача на справедливий судовий розгляд даної справи, а також про те, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд позбавив позивача можливості повторно звернутися за захистом своїх майнових інтересів у зв`язку зі спливом шестимісячного строку позовної давності;
- представник позивача в судове засідання повторно не з`явився, на адресу апеляційного суду позивачем направлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням рішенням Уряду України від 17.06.2020 загальнонаціонального карантину до 31.07.2020 та запровадженням у регіональних філіях АТ "Укрзалізниця" на період карантину режиму простою з причин, що не залежать від працівника;
- відповідач вважає ухвалу господарського суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що надана оперативна інформація №1 датована 03.02.2020, а відтак позивачу було заздалегідь відомо про складні погодні умови 06.02.2020, проте останній, на відміну від відповідача, не скористався своїм правом на повідомлення поважних причин неявки до суду, на те, що 06.02.2020 позивач забезпечив явку своїх представників в засідання в інших справах, сторони і предмет спору яких є аналогічними сторонам і предмету спору у даній справі, отже позивач мав змогу забезпечити явку своїх представників у справі №904/5607/19 або своєчасно повідомити суд через інших представників про неможливість забезпечення явки, на те, що твердження позивача про неврахування судом об`єктивних фактів є безпідставними тому, що на момент постановлення ухвали від 06.02.2020 ці факти не були повідомлені суду, а також на те, що посилання позивача на надмірним формалізм суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки шляхом надання позивачеві десятиденного строку для подання відповіді на відзив та переходу до загального провадження з викликом сторін для надання позивачу додаткової можливості викласти свої пояснення та доводи господарський суд застосував усі можливі процесуальні дії для повного та всебічного розгляду справи;
- представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце засідання відповідач повідомлений належним чином.
Відповідно до п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснено, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Здійснюючи оцінку розумності строку, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що   апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 Кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 статті 42 Кодексу   учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 Кодексу   суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Ч. 4    ст. 202 Кодексу передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 Кодексу суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Щодо досліджуваної справи, то судом першої інстанції встановлено, що представник позивача не з`явився в засідання, призначене на 06.02.2020, про причини неявки не повідомив.
Ухвала господарського суду про призначення вказаного вище засідання від 27.01.2020 отримана позивачем 30.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (арк.с. 175).
При цьому ухвалою суду першої інстанції від 27.01.2020 явку в судове засідання повноважних представників учасників судового процесу визнано обов`язковою.
З урахуванням положень наведених норм прав та вищезазначених фактичних обставин справи господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1   ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому положення ст.ст. 202, 226 Кодексу   не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду.
Наведене не стосується лише випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15.
Доводи скаржника про те, що він не мав можливості забезпечити явку представника в засідання через складні погодні умови колегією суддів не приймаються до уваги тому, що станом на момент постановлення ухвали від 06.02.2020 позивач не повідомив суд про причини неявки свого представника в засідання.
Інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Клопотання скаржника про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки обставини щодо неможливості розгляду справи за відсутності його представника в установленому порядку не доведені.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що явка представників учасників справи в засідання апеляційного суду обов`язковою не визнавалася, скаржник не повідомляє про намір його представника взяти участь в судовому засіданні та надати будь-які додаткові пояснення по суті апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 255, 269, 271, 275, 276, 282-284   Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

-  ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 у справі №904/5607/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;
- повна постанова складена 14.07.2020

Головуючий суддя                                                                                              І.Л. Кузнецова                                                                                                                                               
 
Суддя                                                                                                                     І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                                     Е.В. Орєшкіна