УХВАЛА

15 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 296/11607/19
адміністративне провадження № К/9901/20647/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Смоковича М.І., Жука А.В.
перевірив касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №    296/11607/19 за позовом ОСОБА_1 до Управляння патрульної поліції в Житомирської області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України    про скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управляння патрульної поліції в Житомирської області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України    , в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22 листопада 2019 року серії ДП18 №516981, винесену т.в.о. командиром взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДДП лейтенантом поліції Лось Валентином Володимировичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті КУпАП    та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн, а справу надіслати на новий розгляд до Управляння патрульної поліції в Житомирської області Департаменту патрульної поліції. 
23 квітня 2020 року рішенням Корольовського районного суду м. Житомира позов задоволено частково.
20 липня 2020 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23    квітня 2020 року у справі №    296/11607/19 повернуто особі, яка її подала з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На зазначену ухвалу апеляційного суду Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 17 серпня 2020 року.
19 серпня 2020 року ухвалою Верховного Суду зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.
Вказана ухвала Суду направлена відповідачу поштою та вручена адресату 25 серпня 2020 року, що підтверджується відповідним записом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 
07 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява відповідача про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.
В обґрунтування зазначеної заяви відповідач зазначає, що не може сплатити судовий збір у строк, встановлений судом, оскільки вирішення питання щодо виділення коштів на оплату судового збору є складним і потребує певного часу, а станом на дату подання заяви про продовження строків на усунення недоліків, Департаментом патрульної поліції використано кошти перераховані для сплати судового збору на 2020 рік. Враховуючи приписи пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі - Закон № 731-IX) відповідач просить продовжити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Перевірив клопотання Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, Суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Аналіз приписів статті 44 КАС України свідчить, що відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Однак відповідачем не надано доказів неможливості сплатити судовий збір, а також, що Управлінням патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції вчиняються усі можливі та залежні від нього дії для реалізації свого права на касаційне оскарження, що свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків.
Доводи відповідача про наявність підстав для продовження процесуального строку відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 731-IX є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами того, що неможливість вчинення відповідної процесуальної дії (зокрема неможливість сплатити судовий збір) у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Отже, Судом установлено, що відповідачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 19 серпня 2020 року, а саме не сплачено судовий збір в установленому законом розмірі.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали відповідач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху. 
За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги - відмовити.
Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №    296/11607/19 за позовом ОСОБА_1 до Управляння патрульної поліції в Житомирської області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н.В. Шевцова
Судді                                                                                          М.І. Смокович                    
                                                                                          А.В. Жук