УХВАЛА        
 
23 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 477/874/19
провадження № 61-7998ск20-2
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                    Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду 30 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до       ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), у якому, з урахування уточненої позовної заяви, просила стягнути з        ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 192 054 грн 90 коп. майнової шкоди та 9 602 грн 75 коп. моральної шкоди, а з ОСОБА_2 стягнути 20 892 грн       24 коп. майнової шкоди та 2 990 000 грн моральної шкоди.
 
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від             27 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з                 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 9 049 грн 13 коп., у відшкодування моральної шкоди 452 грн 47 коп., на відшкодування витрат з правничої допомоги 45 грн 03 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 199 095 грн 06 коп. та на відшкодування витрат з правничої допомоги 942 грн 32 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» залишено без задоволення. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року в частині відшкодування шкоди та судових витрат змінено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 190 950 грн 86 коп. матеріальної шкоди, 9 547 грн 53 коп. у відшкодування моральної шкоди та 4 525 грн витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 892 грн       24 коп. матеріальної шкоди та 190 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 4 525 грн витрат на правничу допомогу. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
01 червня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник узагальнено посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду 30 квітня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 липня       2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                М. Є. Червинська