Постанова
Іменем України
 
05 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 204/3281/16-ц
провадження № 61-3199св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року в складі судді: Макарова М. О., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року в складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ПАТ «Банк Форум» про зміну дати звільнення, стягнення заробітної палати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, зобов`язання вчинити дії.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 лютого 2006 року його було прийнято на посаду керуючого Новомосковського відділенням АКБ «Форум». 25 червня 2013 року позивача попередили, що він буде звільнений. До роботи він приступив 09 серпня 2013 року та надав лікарняний. Адміністрація ПАТ «Банк Форум» видала наказ з особового складу «про перенесення дати звільнення» на 08 вересня 2013 року, тобто, у неділю. Адміністрація ПАТ «Банк Форум» фактично звільнила позивача в неділю - вихідний день. Тому відповідач зобов`язаний провести розрахунок станом на 09 серпня 2013 року - на дату видачі трудової книжки. Станом на 30 червня 2016 року ПАТ «Банк Форум» не виплатив позивачу заробітну плату в повному обсязі. Про наявність наказу про звільнення позивачу не було відомо, з цим наказом він не ознайомлювався та отримав копію неофіційно після вручення трудової книжки 09 вересня 2013 року. Ніяких повідомлень про отримання трудової книжки до 09 вересня 2013 року позивачу не надходило.
 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року, у справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу задоволені вимоги позивача та поновлено його на посаді, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. ПАТ «Банк Форум» до цього часу рішення не виконало. Незважаючи на наявність порушення трудового законодавства, відповідач відмовляється добровільно поновити права та відшкодувати завдані позивачу збитки. 
 
ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
стягнути з відповідача заробітну плату за один день роботи;
змінити дату звільнення з 08 вересня 2013 року на 09 вересня 2015 року;
стягнути з відповідача середній заробіток з 05 травня 2015 року по 30 червня 2016 року в сумі 123 702,40 грн;
зобов`язати ПАТ «Банк Форум» видати позивачу засвідчену копію наказу про його звільнення;
стягнути компенсацію моральної шкоди розмірі 5 000 грн. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року у складі судді Тітової І. В., позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 08 вересня 2013 року на 09 вересня 2013 року. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за один день роботи 09 вересня 2013 року. Стягнуто із ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки заробітної плати з 05 травня 2015 року по 30 червня 2016 року в сумі 123 702,40 грн. Стягнуто із ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Зобов`язано ПАТ «Банк Форум» видати ОСОБА_1 засвідчену копію наказу про його звільнення № 1163/к від 09 вересня 2013 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач в порушення вимог КЗпП України звільнив позивача у вихідний день, не видав йому належно оформлену трудову книжку, не надав копію наказу про звільнення і не провів з ним розрахунок у передбачені законом строки. Фактично днем звільнення працівника повинен бути перший робочий день - 09 вересня 2013 року, який є останнім робочим днем працівника. Крім того згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , його звільнено з роботи 08 вересня 2013 року, про що зроблено запис 09 вересня 2013 року, тобто, вимогу позивача щодо зміни дати звільнення слід задовольнити частково, змінивши день звільнення на належний 09 вересня 2013 року. Оскільки відповідач не провів із позивачем розрахунок в строк, визначений статтею 116 КЗпП, то за період з 05 травня 2015 року по 30 червня 2016 року включно відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 123 702,4 грн. Враховуючи, що порушення прав позивача призвели до його моральних страждань та постійно вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація моральної шкоди.
 
Короткий зміст судових рішень апеляційного суду
 
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року поновлено ПАТ «Банк Форум» строк на апеляційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на підставі матеріалів справи клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
 
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської областівід 16 березня 2018 рокувідкрито провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Форум». Ухвалено розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року проводити в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:
позивачем пропущено місячний строк, передбачений частиною першою статті 233 КЗпП. Оскільки трудову книжку позивач отримав 09 вересня 2013 року, то місячний строк для звернення до суду з позовом щодо зміни дати звільнення закінчився 09 жовтня 2013 року. Із позовом ОСОБА_1 звернувся 02 вересня 2016 року і вимога щодо поновлення строку позивачем не заявлена, наявність поважних причин пропуску строку судом не встановлено. У зв`язку із цим у задоволенні позовної вимоги про зміну дати звільнення з 08 вересня 2013 року на 09 вересня 2013 року необхідно відмовити;
позовна вимога про зміну дати звільнення з 08 вересня 2013 року на 09 вересня 2015 року є безпідставною, необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає;
позовна вимоги про стягнення заробітної плати за один день роботи задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від вимоги про зміну дати звільнення;
відповідачем не надані докази про вручення позивачу копії наказу про його звільнення, однак про порушення свого права на отримання копії наказу про звільнення позивач дізнався 09 вересня 2013 року у день вручення йому трудової книжки, тобто, місячний строк для звернення до суду з позовом щодо зобов`язання відповідача видати копію наказу про звільнення закінчився 09 жовтня 2013 року. Із позовом ОСОБА_1 звернувся 02 вересня 2016 року, вимога щодо поновлення строку позивачем не заявлена, наявність поважних причин пропуску строку судом не встановлено. Тому у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати копію наказу про звільнення необхідно відмовити;
позовна вимога про стягнення середнього заробітку з 05 травня 2015 року по 30 червня 2016 року в сумі 123 702,40 грн у зв`язку з тим, що відповідачем не виконане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року у справі №204/7246/13-ц, задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;
оскільки не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, то недоведеними є вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди;
із посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 274/3529/16-ц (провадження №14-8цс18), колегія суддів зазначила, що внесення вимог щодо невиплаченої заробітної плати до реєстру акцептованих вимог кредиторів покладено на Фонд як орган керівництва банком і не вимагає від працівника звернення з відповідною заявою протягом тридцяти днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії до Фонду. Вказані вимоги підлягають задоволенню залежно від наявності і обсягу майна банку, який несе майнову відповідальність саме в межах свого майна, тому належним способом захисту прав на отримання заробітної плати є зобов`язання Фонду внести заборгованість по заробітній платі до реєстру акцептованих вимог кредиторів.
 
Аргументи учасників справи
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому, посилався на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач майже півтора року не цікавився перебігом справи та не намагався отримати рішення у справі, тому апеляційний суд безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження. Апеляційний суд необґрунтовано застосовав строки звернення до суду до вимог про стягнення заробітної плати, видачі копії наказу про звільнення та зміну дати звільнення, проігнорувавши рішення Конституційного Суду України та висновки Верховного Суду. Трудову книжку видано 09 вересня 2013 року, але повний розрахунок не провели та копію наказу не видали. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає порядок виплат вкладів, виведення юридичної особи з ринку, формування реєстру вкладників, інші функції, але не визначає спосіб захисту, спосіб захисту трудових прав працівників визначається КЗпП. 
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 надав заяву, в якій просить врахувати, що його було звільнено 12 жовтня 2018 року.
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 надав заяву, в якій зазначає про безпідставне поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження.
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в якій зазначає про безпідставне поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження. Вказує, що апеляційний суд не застосував частину другу статті 358 ЦПК України.
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких просить врахувати при розгляді касаційної скарги рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018(6960/18).
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 надав заяву, в якій просить врахувати при розгляді касаційної скарги судові рішення у справі № 204/6150/18.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року: в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено; в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено; продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 23 травня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:
«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)»;
«норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані» (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року);
«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року)».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
 
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
 
Оскільки апеляційна скарга ПАТ «Банк Форум» була подана у лютому 2018 року, то апеляційний суд правильно керувався нормами ЦПК України (у редакції, що була чинною з 15 грудня 2017 року).
 
Проте аналіз матеріалів справи свідчить, що: 
28 вересня 2016 року представником ПАТ «Банк Форум» Шишовою Н. Л. подано до канцелярії суду першої інстанції заяву про розгляд справи без участі представника банку (а. с. 99, том 1); 
в клопотанні (а. с. 120 - 121, том 1) про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутнє обґрунтування за якого може бути поновлено річний строк (частина друга статті 358 ЦПК України).
 
За таких обставин, апеляційний суд при поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не врахував, що банк був повідомлений про розгляд справи 28 вересня 2016 року, проте подав апеляційну скаргу 08 лютого 2018 року (а. с. 125, том 1), тобто зі спливом одного року, і не навів обґрунтування поновлення річного строку, з урахуванням положень частини другої статті 358 ЦПК України.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені ухвала та постанова апеляційного суду ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржені ухвалу та постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, ухвала апеляційного суду Дніпропетровської областівід 16 березня 2018 року,постанова Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської областівід 16 березня 2018 року,постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Керуючись статтями 400 та 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської областівід 16 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року скасувати.
 
Передати справу № 204/3281/16-ц до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року втрачають законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
                                                                                                        В. І. Журавель
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук