Ухвала
 
2 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 203/1981/19
провадження № 51-4656 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кіровський районний суд міста Дніпропетровська від 24 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року,                                 
встановив:
Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2020 року залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про перегляд вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2020 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам                                               ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі закон вимагає зазначати: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 не вказав у чому конкретно полягають порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді судами заяви захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому положеннями статей 459-467 КПК, які би були підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з огляду на положення ст. 412 КПК, а також належним чином не обґрунтував своїх доводів у цій частині.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вказане позбавляє можливості встановити позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши                      ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху                              й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                ОСОБА_3