П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  824/29/20-а             Головуючий у 1-й інстанції: Левицький Василь Костянтинович 
Суддя-доповідач:  Мацький Є.М. 
23 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року (рішення прийнято у м. Чернівці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо розгляду по суті звернення позивачки та задоволення її вимоги про виплату компенсації відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з простроченням Фондом виконання грошового зобов`язання з гарантованого відшкодування коштів позивачки за її вкладами в ПАТ “КБ “Надра”;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в Національному банку України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 26001,68 грн.

2. У обґрунтування позову, позивач зазначила, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 824/809/18-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра” відшкодування коштів в сумі 40466,00 грн з урахуванням вимог ст. 26 та ст. 36 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”. Однак, з огляду на те, що грошове зобов`язання відповідачем здійснено з простроченням строку, а саме: з 06   травня 2015 року по 11 червня 2019 року включно, позивачці завдано матеріальної шкоди внаслідок інфляційного знецінення належних їй коштів гарантованого відшкодування за її банківськими вкладами та неможливості користування такими вкладами протягом зазначеного періоду у розмірі 26001,68 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформлену листом № 41-036-21273/19 від 17 грудня 2019 року.

3.2. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні втрати) у розмірі 19241,58 грн.

3.3. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 4982,30 грн.

3.4. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

4. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його змінити таким чином: 1) у мотивувальній частині рішення замінити розрахунки інфляційних втрат та 3% річних на наведені у даній скарзі; 2) у резолютивній частини рішення зазначити про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 26001.

4.1. Позивач апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції застосував неправильні алгоритми обчислення 3% річних та інфляційних втрат, а також допустив арифметичну помилку. Зазначені обставини призвели до заниження розміру передбаченої ст.625 ЦК компенсації порівняно із заявленим позивачем.

5. Відповідач також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

5.1. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникало обов`язку щодо включення додаткових даних про позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, раніше винесеного рішення у справі № 824/809/18-а, а точніше раніше ніж дане рішення набрало законної сили, а твердження позивача щодо прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 06.05.2015 по 11.06.2019 є не обґрунтованим, оскільки зобов`язання Фонду перед вкладником в межах 200 тис. грн. виникає виключно після отримання про нього інформації (в тому числі суми вкладу) від банку на підставі прийнятого судом рішення та затвердження в подальшому Виконавчою дирекцією Фонду.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 824/809/18-а, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" в межах наданої компетенції вчинити дії визначені ст. 27 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” щодо включення до розрахункових сум та відшкодування ОСОБА_1 коштів в сумі 40466,00 грн, з урахуванням вимог ст.ст. 26, 36 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в межах наданої компетенції вчинити дії визначені ст. 28 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” щодо відшкодування ОСОБА_1 коштів в сумі 40466,00 грн, з урахуванням вимог ст.ст. 26, 36 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному   рішенні.

7. Постановою Верховного Суду від 07.07.2020 у даній справі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року скасовані в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах наданої компетенції вчинити дії визначені статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування ОСОБА_1 коштів в сумі 40466,00 грн з урахуванням вимог статті 26 та статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

8. Судовими рішеннями у справі № 824/809/18-а встановлені такі обставини.

9. 01.12.2014 між ПАТ “Комерційним банком “Надра” та ОСОБА_1 укладено договір № 2077580 про строковий банківський вклад (депозит), оформлений в рамках-пакету послуг “Новий “ПУ”-Базовий плюс” без поповнення в іноземній валюті, згідно якого вкладник передав, а Банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, зі строком розміщення вкладу один місяць, до 01 січня 2015 року, з процентною ставкою вісім відсотків річних, що підтверджується копіями договору та квитанції.

10. 09 січня 2015 року між ПАТ “Комерційним банком “Надра" та ОСОБА_1 укладено договір № 2100925 про строковий банківський вклад (депозит), оформлений в рамках пакету послуг “Новий “ПУ” Базовий плюс” без поповнення в іноземній валюті, згідно якого вкладник передав, а Банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, строк розміщення вкладу один місяць, до 09 лютого 2015 року, з процентною ставкою вісім відсотків річних.

11. Відповідно до ст. 34 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, на підставі Постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 “Про віднесення Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” до категорії неплатоспроможних”, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 щодо запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ “КБ “Надра” та призначення уповноваженої особи Фонду.

12. Станом на 06 лютого 2015 року в ПАТ “КБ “Надра” у позивача на рахунку №2128884 “Новий “ПУ” Базовий плюс” поточного рахунку №80793077 знаходилися кошти в сумі 1859,95 доларів США та на депозитному рахунку кошти в сумі 6027,87 доларів США, а всього 7887,82 доларів США, що підтверджується звітами по рахунках.

13. Згідно заяв на видачу готівки від 05.05.2015 позивачу виплачено кошти в сумі 141978,89 грн.

14. Перерахунок коштів за вкладом в іноземній валюті позивачу проведено відшкодування за офіційним курсом гривні до іноземних валют, з розрахунку 1799,9763 грн за 100 доларів США.

15. 09 листопада 2017 року позивач звернулась з претензійною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати недоплаченої частини відшкодування за вкладами в ПАТ "КБ НАДРА", в якій просила: прийняти, зареєструвати і невідкладно розглянути цю претензійну заяву; невідкладно, в порядку досудового врегулювання спору, виплатити заборгованість з курсової різниці у розмірі 40463,56 гри, а також інфляційні втрати та три відсотки річних на цю суму, нараховані з 05 травня 2015 року до дня фактичної виплати, шляхом переказу на поточний рахунок № НОМЕР_1 в установі ПАТ "Укрсиббанк": МФО 351005, отримувач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

16. 16 листопада 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь про результати розгляду заяви, відповідно до якого фактично відмовлено позивачу у виплаті.

17. З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду у справі № 824/809/18-а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 11 червня 2019 року виплачено позивачці 40466,00 грн на рахунок відкритий у КБ «Приватбанк».

18. 18 листопада 2019 року позивач направила до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вимогу про здійснення з нею в місячний строк розрахунку за зобов`язаннями.

19. 17 грудня 2019 року листом №41-036-21273/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив позивачці у здійсненні виплати.

20. Вважаючи бездіяльність відповідача стосовно розгляду її звернення та виплати компенсації у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання протиправною, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

21. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача та просить стягнути з відповідача компенсацію у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання. Також вказала, що ні Цивільний кодекс України, ні Закон України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, ні інші нормативно-правові акти не містять застережень щодо неможливості, або особливостей такого застосування до зобов`язань Фонду, отже перешкод для застосування приписів ст. 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин не має.

22. Відповідач зазначив, що підставою для застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Однак, як зазначив відповідач будь-якого прострочення виконання зобов`язання зі сторони вкладів фізичних осіб не було у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 26 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.   Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію банку.

23. Повноваження щодо формування Переліку вкладників та щодо визначення сум, що підлягають відшкодуванню, покладені на Уповноважену особу фонду.

24. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи за вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовується інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку рахунків. Перелік складається Уповноваженою особою Фонду, а загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку.

25. Отже, виконавча дирекція Фонду затверджує Реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників.

26. Так Уповноваженою особою визначено розрахункову суму відшкодування коштів позивачу 141978,89 грн, на яку позивача включено до загального реєстру та відповідно дана сума нею отримана 05 травня 2015 року, через банк-агент ПАТ “Укрсоцбанк”.

27. Враховуючи прийняття та набрання рішенням суду законної сили у справі №824/809/18-а, поданням до Фонду змін та доповнень до Переліку від Уповноваженої особи щодо позивача на задоволену судом суму, 11 червня 2019 року позивачем отримано 40466,00 грн в ПАТ “КБ “ Приватбанк”.

28. Тому, Фонд фактично вчинив всі дії на підставі поданих документів та інформації Уповноваженої особи. Так процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду (змін до Переліку); складання фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального Реєстру (змін до загального реєстру).

29. Тобто, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникало обов`язку щодо включення додаткових даних про позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, раніше винесеного рішення у справі №824/809/18-а, а твердження позивача щодо прострочення виконання грошового зобов`язання з 06 травня 2015 року по 11 червня 2019 року є не обґрунтованими, оскільки зобов`язання Фонду перед вкладником в межах 200000,00 грн виникає виключно після отримання про нього інформації від Уповноваженої особи та затвердження в подальшому Виконавчою дирекцією Фонду.

30. З огляду на вищенаведені обставин справи, відповідач вважає, що підстави для стягнення коштів з Фонду гарантування вкладів фізичних особі, нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, відсутні.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

31. Правовідносини стосовно встановлення правових, фінансових та організаційних засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

32. Згідно із ч. 2 ст. 1 метою Закону № 4452-VI є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

33. Частиною 3 ст. 1 Закону № 4452-VI встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

34. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

35. За приписами п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

36. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

37. За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках встановлених цим законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

38. Згідно із ч. 1 ст.  4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності  населення відповідно до цього Закону.

39. На підставі ч. 1 ст. 6 Закону № 4452-VI  в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

40. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI).

41. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

42. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

43. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону №452-VI виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 (в редакції станом на 08.03.2015 року сім) робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

44. Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону №4452-VI виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

45. Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

46. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду, у разі делегування їй повноважень, після запровадження тимчасової адміністрації в банку, фактично набуває всіх повноваження органів управління та контролю банку та діє в тому числі як представник останнього, зокрема в договірних правовідносинах з клієнтами банку.

47. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №820/11591/15 (провадження №11-239апп18), від 24 квітня 2018 року у справі №755/1700/16-ц (провадження 14-89цс18), у постановах Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справах № 826/5190/16 та № 826/24888/15.

48. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання з гарантованого відшкодування коштів позивача за її вкладами в ПАТ “КБ “Надра” з 06 травня 2015 року по 11 червня 2019 року, то відмова у виплаті інфляційного знецінення належних їй коштів гарантованого відшкодування за її банківськими вкладами, яка оформлена листом №41-36-21273/19 від 17 грудня 2019 року, є протиправною.

49. Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, однак вважає, що суд застосував неправильний алгоритм обчислення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, що призвело до неправильного визначення суми компенсації.

50. Як свідчать встановлені обставини справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 “Про внесення ПАТ “Комерційний банк “Надра” до категорії неплатоспроможних”, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 “Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ “Комерційний банк “Надра”, згідно з яким з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ “Комерційний банк “Надра” Стрюкову І.О.

51. Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року №356 “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ “Комерційний банк “Надра” виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення   від 05 червня 2015 року №113 “Про початок процедури ліквідації ПАТ “КБ “Надра” та призначення уповноваженої особи Фонду на   ліквідацію банку”, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації   ПАТ “КБ “Надра” та призначено уповноваженого особою Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “Надра” ОСОБА_2 строком на 1 рік з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 року включно.

52. На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону №4452-VI виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 28 квітня 2016 року №616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ “КБ “Надра” строком на два роки до 04 червня 2018 року включно.

53. На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 03 листопада 2016 р. №2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ “КБ” Надра” строком на два роки до 03 червня 2020 року.

54. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/809/18-а від 27 березня 2019 року стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра” відшкодування коштів в сумі 40466,00 грн з урахуванням вимог ст. 26 та ст. 36 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”.

55. 11 червня 2019 року на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб перераховано позивачу відшкодування у розмірі 40466,00 грн.

56. 18 листопада 2019 року позивач направила до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вимогу про здійснення з нею в місячний строк розрахунку за зобов`язаннями.

57. 17 грудня 2019 року листом №41-036-21273/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив позивачці у здійсненні виплати.

58. Отже, відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання з гарантованого відшкодування коштів позивача за її вкладами в ПАТ “КБ “Надра” з 06  травня 2015 року по 11 червня 2019 року.

59. З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

60. Згідно із ч. 2 ст.  26 Закону № 4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

61. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

62. Отже, відповідно ст. 26 Закону №4452-VI вкладник має право, а виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом.

63. Право вкладника кореспондує з обов`язком Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату вкладнику гарантовану суму.

64. Внутрішні нормативні заходи не можуть погіршувати права вкладника та бути підставою для невиплати гарантованої суми вкладнику.

65. Погашення основної суми заборгованості не є підставою для зменшення позовних вимог за порушення фінансового законодавства з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

66. Отже, надаючи відповідь позивачу у листі №41-36-21273/19 від 17 грудня 2019 року, відповідач фактично відмовив у виплаті інфляційного знецінення належних їй коштів гарантованого відшкодування за її банківськими вкладами.

67. Також колегія суддів вважає правильним рішенням суду першої інстанції в частині обрання належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправною відмову відповідача, яка оформлена листом №41-36-21273/19 від 17 грудня 2019 року.

68. Щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає таке.

69. Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки встановлені договором або законом у разі порушення зобов`язання, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

70. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

71. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

72. Отже, наведеними правовими приписами встановлена фінансова відповідальність боржника за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

73. Як зазначалось, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/809/18-а від 27 березня 2019 року стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра” відшкодування  коштів в сумі 40466,00 грн.

74. З огляду на прострочене виконання відповідачем зобов`язань з відшкодування коштів за вкладами, які знаходилися на рахунках позивача в сумі 40466,00 грн. за період з 06   травня 2015 року по 11 червня 2019 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання від відповідача трьох відсотків річних та інфляційного збільшення.

75. Суд першої інстанції, здійснивши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що кошти у сумі 26001,68 грн (інфляційні втрати - 4978,98 грн та 3% річних від простроченої суми - 21022,70 грн) розраховані позивачем арифметично неправильно, оскільки фактично сума стягнення становить 24233,88 грн, з яких: інфляційні втрати - 19241,58 грн та 3% річних від простроченої суми - 4982,30 грн.

76. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, оскільки суд застосував неправильний алгоритм обчислення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми. 

77. Так основна сума заборгованості за період з  06  травня 2015 року по 11 червня 2019 року становить 40466,00 грн.

78. Отже, правильний розрахунок 3% річних виглядає наступним чином:
40466,00 грн х 3% х (240 : 365 + 3 + 162 : 365) = 4978,98 грн, з яких:
240 - кількість днів прострочення у 2015 р.;
365 - загальна кількість днів у 2015 р.;
3 - кількість повних років прострочення (2016 (366 днів), 2017, 2018 р.р.);
162 - кількість днів прострочення у 2019 р.;
365 - загальна кількість днів у 2019 р.

79. Таким чином, розмір 3% річних від простроченої суми становить 4978,98 грн.

80. Розрахунок інфляційних втрат виглядає так:

(102,2 : 100 - 1) х 26 : 31 + 1) х (100,4 : 100) х (99,0 : 100) х (99,2 : 100) х (102,3 : 100) х (98,7 : 100) х (102,0 : 100) х (100,7 : 100) х (112,4 : 100) х (113,7 : 100) х (109,8 : 100) х (101,0 : 100) х (100,5 : 100) х (100,9 : 100) х (101,0 : 100) х (100,7 : 100) х ((99,5 : 100 - 1) х 11 : 30 + 1) = 1,5195151, з яких:
102,2 - індекс інфляції за травень 2015р.;
26 - кількість днів прострочення платежу у травні 2015 р.;
31 - загальна кількість днів у травні 2015 р.;
100,4,          99,0, 99,2, 102,3, 98,7, 102,0, 100,7 - щомісячні індекси інфляції за червень грудень 2015 р.;
112,4,          113,7, 109,8 - річні індекси інфляції за 2016, 2017, 2018 р.р.;
101,0, 100,5, 100,9, 101,0, 100,7, 99,5 - щомісячні індекси інфляції за січень - червень 2019 р.;
11 - кількість днів прострочення платежу у червні 2019 р.;
30 - загальна кількість днів у червні 2019 р.

81. Відповідно, інфляційне збільшення грошового зобов`язання 40466,00 грн х 1,5195151 = 61488,70 грн -  40466,00 грн. = 21022,70 грн.

82. Таким чином, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли свої підтвердження.

83. Натомість, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ.

84. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

85. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

86. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

87. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

88. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

89. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

90. Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

91. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дотримані норми матеріального права, однак порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні втрати) та трьох відсотків річних від простроченої суми. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення  Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року   змінити в частині абзаців 3,4 резолютивної частини, виклавши їх в наступній редакції:
"Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні втрати) у розмірі 21022,70 грн.
3.3. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 4978,98 грн".
У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.