Ухвала
 
20 серпня 2020 року
місто Київ
 
справа № 761/21419/16-ц
провадження № 61-10209ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у цивільній справі за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
У 2016 року Шевченківська районна в місті Києві державної адміністрації звернулася до суду із позовом про виселення ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року позов залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.
Виселено ОСОБА_1 та його доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
В іншій частині вимог позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
У липні 2020 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
У серпні 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, докази на підтвердження сплати судового збору.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
- оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- оскаржуване рішення не відповідає правовим висновкам, викладеним, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12 щодо застосування статей 64, 65 ЖК Української РСР.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення суду апеляційної інстанції ним зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
IV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, яке ухвалено 10 червня 2020 року, отримано заявником 23 червня 2020 року.
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої наведеної статті строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.
Відповідно до пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Ураховуючи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 10 червня 2020 року, копію зазначеного рішення заявником отримано 23 червня 2020 року, закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження такого рішення припадає на період дії карантину в Україні.
Верховний Суд відмовляє у поновленні строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, оскільки такий строк продовжено в силу закону, відповідно відсутня процесуальна необхідність ухвалення з цього приводу окремого процесуального рішення судом касаційної інстанції.
IV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ДІЇ ОСКАРЖУВАНИХ РІШЕНЬ
До касаційної скарги подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Клопотання обґрунтовувалося тим, що заявника та його неповнолітню дочку виселено із спірного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення. Іншого житла заявник не має, зареєстрований як безробітний, тому не має фінансової можливості орендувати житлове приміщення. Також заявник зазначає, що у разі скасування оскаржуваного рішення поворот виконання такого рішення буде утруднено, оскільки у спірне житлове приміщення позивач може вселити інших осіб.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням виселено ОСОБА_1 та його неповнолітню дочку з місця їх постійного проживання без надання іншого житлового приміщення, з метою недопущення порушення житлових прав неповнолітньої особи, Верховний Суд вважає наявними підстави для зупинення виконанняпостанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 390, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у поновленні ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/21419/16-ц за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення.
Клопотання про зупинення виконання рішення задовольнити.
Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 вересня 2020 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            Ю. В. Черняк

                                                                                                            Г. І. Усик