ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/15889/15
адміністративне провадження № К/9901/15016/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур  О.В., Уханенка С.А.
розглянув як суд касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами в адміністративній справі №137/2105/16
за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія «Манго-Трейд» про застосування заходів реагування, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія «Манго-Трейд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2015року, ухвалену в складі головуючого судді Кузьменка В.А., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року, ухвалену в складі головуючого судді: Костюк Л.О., суддів Твердохліб В.А., Троян Н.М.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.          Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (далі - ГУ ДСНСУ, позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія «Манго-Трейд» (далі - ТОВ «ТК «Манго-Трейд», відповідач), у якому просило застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації нафтобази ТОВ «ТК «Манго-Трейд», розташованої за адресою: Вінницька область, Калинівський район, село Павлівка, вулиця Коцюбинського, 62, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладення печаток на вхідні двері будівель, до повного усунення ним порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
2.          Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для застосування до відповідача заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації нафтобази з огляду на виявлені порушення вимог пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          На підставі наказу №122 від 26 травня 2015 року та посвідчення на перевірку №226 від 05 червня 2015 року ГУ ДСНСУ в період з 17 червня 2015 року по 19 червня 2015 року проведено планову перевірку ТОВ «ТК «Манго-Трейд», за результатами якої складено акт перевірки №38 від 19 червня 2015 року.
4.          Перевіркою виявлено такі порушення вимог:
5.          - пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справи України №1417 від 30 грудня 2014 року (далі - Правила №1417): не змонтовано систему пожежної сигналізації в приміщеннях нафтобази;
6.          - пункту 21 розділу ІІ Правил №1417: не надано проектну документацію на реконструкцію складу аміачної води під нафтобазу щодо дотримання нормативних актів з питань пожежної безпеки;
7.          - статті 57 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України): господарська діяльність нафтобази здійснюється без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
8.          - пункту 2 розділу ІІ Правил №1417: не створено на об`єкті з числа працівників добровільну пожежну дружину;
9.          - пункту 20 розділу ІІ Правил №1417: посадові особи не пройшли навчання і перевірки знань з питань пожежної безпеки;
10.          - пункту 3.17 розділу V Правил №1417: не проведено технічне обслуговування вогнегасників;
11.          - пункту 12 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №658 від 24 грудня 2008 року (далі - Правила №658): обслуговуючий персонал нафтобази не забезпечено комплектом спеціального захисного одягу та взуття;
12.          - пункту 3.18 глави 3 розділу V Правил №1417 на вогнегасниках не зазначено інвентарні номера за прийнятою на об`єкті системою нумерації;
13.          - пункту 3.5 Правил експлуатації вогнегасників, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 02 квітня 2004 року №152: не відкориговано журнал обліку вогнегасників;
14.          - пункту 1 глави 3 розділу V Правил №658: майданчики всередині обвалувань не посипані піском;
15.          - підпункту 2 пункту 9.2 глави 9 розділу VІ Правил №1417: обвалування в резервуарному парку містять тріщини;
16.          - пункту 2 глави 3 розділу V Правил №658: не розроблено технологічної карти окремо на кожен резервуар;
17.          - пункту 1 глави 1 розділу IX Правил №658: відсутній графік очищення внутрішньої поверхні резервуарів від пірофорних відкладень і продуктів корозії;
18.          - підпункту 11 пункту 9.2 глави 9 розділ VI Правил №1417: не представлено акти відповідності вогнегасних речовин для цілей пожежогасіння;
19.          - підпункту 4 пункту 9.2 розділу VІ Правил №1417: запірну арматуру на трубопроводах для подачі легкозаймистих речовин (або відводу ЛЗР і ГР) встановлено на відстані ближче 3 м від резервуарів нафтобази; відстань від стінок резервуарів до стін обвалування влаштовано менше 3 м; на дихальних трубках резервуарів, а також на трубопроводах резервуарів ГР75 не встановлено вогнеперешкоджувачі;
20.          - пункту 16 глави 2 розділу ІІІ Правил №658: не обладнано прямий телефонний зв`язок нафтобази з пожежною частиною м. Калинівка;
21.          - пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил №1417, таблиці В.1 ДБН В.2.5-56-2010: приміщення станцій по перекачці ЛЗР і ГР не обладнано установкою автоматичного пожежогасіння;
22.          - підпункту 10 пункту 2.2 глави 2 розділу V Правил №1417: не укладено договір на обслуговування пожежних кранів із організацією, що має відповідну ліцензію;
23.          - пункту 4.9.5 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №557 від 15 серпня 2007 року (далі - Правила №557): відсутній договір про проведення обов`язкового страхування вільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна ними внаслідок пожеж та аварій на об`єктах підвищеної небезпеки;
24.          - пункту 3.1.1 Правил №557, пунктів 5, 21, 22 наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України №140 від 16 серпня 2005 року: не розроблено паспорту потенційно небезпечного об`єкта; один примірник паспорта ПНО не надіслано на адресу Державного департаменту страхового фонду документації;
25.          - статей 20, 8, 130 КЦЗ України: не узгоджено та не надано до ГУ ДСНС план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій відповідно до встановлених вимог;
26.          - статті 20 КЦЗ України, пункту 4.9.6 Правил №557, статті 10 Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки": не затверджено та разом із позитивними висновками експертизи не надано до ГУ ДСНС декларацію безпеки об`єкта підвищеної небезпеки;
27.          - статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 6 Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №288 від 15 травня 2006 року (далі - Правила №288): не розроблено та не узгоджено технічного завдання на розробку проектної документації системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення; відповідно до технічного завдання не розроблено проектної документації системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення; не проведено монтажу та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог;
28.          - статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 7.10 Правил №288: не заведено службову документацію раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог;
29.          - статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 8.2 Правил №288: не розроблено та не узгоджено з органами державного нагляду у сфері пожежної, техногенної безпеки посадові інструкції відповідальних за експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей;
30.          - статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 8.3 Правил №288: не призначено відповідальних осіб (структурні ланки) за експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей в разі виникнення і виконання завдань з оперативного оповіщення;
31.          - статей 20, 35 КЦЗ України, пунктів 4.3.1, 4.3.3 Правил №557: не приведено у відповідність до встановлених вимог забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту відповідно до номенклатури і норм забезпечення та у відповідності до небезпеки об`єкта;
32.          - пункту 4.3.4 Правил №557: не забезпечено осіб, які задіяні в оповіщенні, локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій, засобами захисту органів дихання з переговорними пристроями;
33.          - пункту 4.3.6 Правил №557: засоби захисту органів дихання не забезпечено спеціальною биркою розміром 3х5 см з вказівкою номера протигаза (або виду засобу індивідуального захисту), прізвища, ім`я та по батькові користувача;
34.          - статті 20 КЦЗ України, пунктів 3.1.1, 4.2 Правил №557, постанови Кабінету Міністрів України №308 "Про затвердження Порядку створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків": не розроблено, не погоджено та не затверджено встановленим порядком номенклатуру та обсяги об`єктового резерву на випадок надзвичайної ситуації;
35.          - статей 20, 39, 40 КЦЗ України: не проводиться підготовка працівників та практичне відпрацювання дій за планом локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій відповідно до встановлених вимог; не видано відповідні накази та не підготовлено документи;
36.          - пункту 4.5.5 Правил №557: не розроблено та не вивішено на видному місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації (аварії);
37.          - не проведено функціонального навчання посадових осіб у сфері цивільного захисту відповідно до встановлених вимог;
38.          - статті 40 КЦЗ України: не доукомплектовано інформаційно-довідковий куточок щодо дій персоналу об`єкта у разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій у побуті.
39.          Посилаючись на те, що об`єкт, який перевірявся, експлуатується ТОВ «ТК Манго-Трейд» з грубим порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовано в акті перевірки, що створює реальну загрозу життю й здоров`ю людей, ГУ ДСНСУ звернулось до суду із цим позовом. 
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
40.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року, позов задоволено: застосовано захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації нафтобази ТОВ «ТК «Манго-Трейд», розташованої за адресою: Вінницька область. Калинівський район, село Павлівка, вулиця Коцюбинського, 62, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладання печаток на вхідні двері будівель до повного усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, указаних в акті перевірки №38 від 19 червня 2015 року. 
41.          Задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися відсутністю, на час розгляду справи, доказів на підтвердження повного усунення ТОВ «ТК «Манго-Трейд» виявлених перевіркою порушень, які можуть створити загрозу життю та здоров`ю людей.
42.          З урахуванням викладеного суди попередніх інстанцій погодилися з доводами ГУ ДСНСУ про наявність правових підстав для застосування до ТОВ «ТК «Манго-Трейд» заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації нафтобази до повного усунення порушень.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
43.          Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «ТК «Манго-Трейд» подало касаційну скаргу.
44.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ТК «Манго-Трейд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року.
45.          У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року, 02 лютого 2018 року матеріали зазначеної заяви передано на розгляд до Верховного Суду.
46.          За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Стародуба О.П., суддів Анцупової Т.О., Кравчука В.М.
47.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року №781/0/78-20, у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду Анцупової Т.О., яка входить до складу постійної колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи.
48.          За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Стародуба О.П., суддів Кравчука В.М., Єзерова А.А.
49.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року №826/0/78-20, у зв`язку із задоволенням заяв про самовідвід суддів, призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи.
50.          За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р., суддів: Уханенка  С.А., Кашпур О.В.
51.          У касаційній скарзі ТОВ «ТК «Манго-Трейд», посилаючись на порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
52.          Касаційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно визнано поважними причини пропуску позивачем 15-денного строку звернення до суду, установленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).
53.          В акті перевірки №38 від 19 червня 2015 року, наказі про призначення перевірки від 26 травня 2015 року та посвідченні на проведення перевірки №226 від 05 червня 2015 року зазначено найменування юридичної особи, яка перевірялася - ТОВ «Манго-Трейд», тоді як правильним найменуванням відповідача є ТОВ «ТК «Манго-Трейд». Також у цих документах не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи.
54.          Наявний в матеріалах справи припис про усунення порушень від 30 вересня 2010 року складено стосовно іншої юридичної особи - ТОВ фірма «Кредо», яка не має відношення до об`єкта, який перевірявся, тому не може бути доказом невиконання вимог позивача. Натомість припису, складеного стосовно ТОВ «ТК «Манго-Трейд», матеріали справи не містять. 
55.          Акт перевірки №38 від 19 червня 2015 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути належним доказом підтвердження невиконання вимог припису. 
56.          Касатор уважає, що звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи товариства можливе лише в разі, якщо суб`єктом господарювання не будуть виконані встановлені органом державного нагляду вимоги, відображені у відповідному рішенні, які є обов`язковими для виконання.
57.          Водночас, звернувшись до суду із цим позовом на підставі акта перевірки, позивач позбавив права товариства усунути виявлені під час перевірки порушення.
58.          Позивачем належним чином не обґрунтовано, яким чином виявлені під час проведення перевірки порушення створюють загрозу для життя та здоров`я людей під час експлуатації будівлі нафтобази.
59.          За результатом проведення повторної перевірки усунення виявлених порушень, за результатом якої складено акт №187 від 16 грудня 2015 року, виявлено факт невиконання деяких порушень, які, на переконання скаржника, не створюють загрозу для життю та здоров`ю людей. Крім того, доводи позивача про порушення, яке полягло у непроведенні монтажу та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог, є необґрунтованим, оскільки товариство не є об`єктом нафтовидобувної та нафтопереробної промисловості. 
60.          У запереченні на касаційну скаргу ГУ ДСНС, посилаючись на законність рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
61.          Статтею 327 КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
62.          Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
63.          Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані й розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
64.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
65.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
66.          З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.
67.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
68.          Відповідно до пунктів 1, 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого  Указом Президента України №20/2013 від 16  січня 2013 року,   Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
69.          ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення). 
70.          Частиною четвертою  статті 4 Закону України №877-V від 05 квітня 2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
71.          Згідно з частинами шостою та сьомою статті 7 Закону №877-V (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства,  складає акт.
72.          На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
73.          За змістом статті 20 КЦЗ України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням.
74.          Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання (частина третя  статті 55 КЦЗ України).
75.          Статтею 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до закону.
76.          У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
77.          Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
78.          Пунктами 1, 2 частини першої та частиною другою  статті 70 КЦЗ України установлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
79.          Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
VI. Позиція Верховного Суду
80.          Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави уважати, що центральному органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, надано повноваження звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів у разі недотримання вимог пожежної безпеки.
81.          Із матеріалів справи убачається, що 19 червня 2015 року ГУ ДСНСУ складено припис №38, яким від ТОВ «ТК «Манго-Трейд» вимагалось у строк до 20 липня 2015 року усунути порушення, виявлені під час перевірки.
82.          16 грудня 2015 року (після розгляду справи судом першої інстанції) ГУ ДСНСУ проведено перевірку виконання ТОВ «ТК «Манго-Трейд» припису у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, за результатами якого складено акт перевірки №187 від 16  грудня 2015 року, у якому зафіксовано порушення вимог:
83.          - статті 57 КЦЗ України, а саме: господарська діяльність нафтобази здійснюється без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
84.          - статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 6 Правил №288, а саме: не проведено монтаж та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог.
85.          Частиною другою статті 195 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) встановлено, що суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.
86.          Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права (частина третя 195 КАС України, у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року).
87.          Ураховуючи надані повноваження, судом апеляційної інстанції досліджено акт перевірки №187 від 16 грудня 2015 року та надано йому правову оцінку. 
88.          Указані дії відповідача свідчать про добросовісність намірів щодо усунення виявлених порушень і вжиття відповідних заходів.
89.          Водночас на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій    доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, надано не було. Не усунуті порушення продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
90.          Відповідно до частини 12 статті 183-2 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).
91.          Суд наголошує на тому, що відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених Управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.
92.          Щодо аргументу, викладеного в касаційній скарзі, про те, що в акті перевірки,  наказі про призначення перевірки та посвідченні на проведення перевірки не правильно зазначено найменування юридичної особи, яка перевірялась, а також не указано її ідентифікаційного коду, слід зазначити таке. 
93.          Згідно з частиною шостою статті 7 Закону №877-V (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за результатами  здійснення  планового  або  позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства,  складає акт, який має містити, зокрема найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
94.          Отже, указана норма не передбачає обов`язку зазначення в акті перевірки ідентифікаційного коду юридичної особи.
95.           Згідно з відомостями   Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дійсно правильною назвою відповідача за кодом ЄДРПОУ 39116994 є «Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» (ТОВ «ТК «Манго-Трейд»).
96.          Водночас зазначення в акті перевірки, наказі про призначення перевірки та посвідченні на проведення перевірки найменування відповідача ТОВ «Манго-Трейд», не спростовують виявлених ГУ ДСУНС порушень.
97.          Будь-які процедурні порушення (у тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства, оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотримання суб`єктами господарювання вимог пожежної безпеки.
98.          Аргумент скаржника, викладений у касаційній скарзі, про те, що припис про усунення порушень від 30  вересня 2010 року складено стосовно іншої юридичної особи - ТОВ фірма «Кредо», яка не має відношення до об`єкта, який перевірявся, а тому не може бути доказом невиконання вимог позивача, не заслуговує на увагу, оскільки він не був предметом розгляду судами попередніх інстанцій, спірні правовідносини в цій справі не пов`язані з його прийняттям. 
99.          У частині сьомій статті 7 Закону №877-V (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орган  державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації  продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до  адміністративного  суду на  підставі  акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства.
100.           Отже, спростовуються доводи скаржника про передчасне звернення ГУ ДСУНС  до суду з цим позовом за відсутності складеного припису про усунення виявлених порушень.
101.          Відповідно до пункту 5 частини першої статті 183-2 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.
102.          Абзацом 2 частини другої статті 99 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб`єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду.
103.          Таким чином, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.
104.          Колегія суддів зазначає, що перебіг строку на звернення до суду в цьому випадку починається з дня виявлених за результатами проведеної позивачем перевірки та зафіксованих в акті №38 від 19 червня 2015 року порушень.
105.          Із матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду із цим позовом, ГУ ДСУНС просило поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що вперше у визначений строк звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, який ухвалою від 15 липня 2015 року повернув позовну заяву в зв`язку із порушенням правил територіальної підсудності.
106.          Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015  року визнано поважними причини строку звернення до суду з цим позовом; відкрито провадження в справі.
107.          Згідно з частинами першою та третьою статті 102 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
108.          Ухвала суду про відмову в поновленні чи продовженні пропущеного процесуального строку може бути оскаржена особами, які беруть участь у справі.
109.          Відповідно до частини другої статті 185 КАС України (у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року) ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.
110.          Ураховуючи положення наведених норм, Суд зазначає, що ухвала суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду не підлягала апеляційному оскарженню, водночас заперечення проти неї могли бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.
111.          Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ТК «Манго-Трейд» скористалось цим правом, виклавши в апеляційній скарзі свої заперечення проти ухвали суду першої інстанції про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.
112.          Разом із тим, суд апеляційної інстанції не надав оцінки викладеним ТОВ «ТК «Манго-Трейд» у апеляційній скарзі доводам щодо відсутності правових підстав для визнання поважними причини пропуску ГУ ДСУНС строку звернення до суду із цим позовом. 
113.          Частинами другою та третьою статті 195 КАС України (у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року) установлено, що суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.
114.          Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.
115.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, суд переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права.
116.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
117.          З огляду на викладене Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу з порушенням вимог процесуального законодавства, а також із порушенням принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, як принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, позбавив права відповідача на справедливий, всебічний та об`єктивний судовий розгляд, поданої ним апеляційної скарги.
118.          Отже, ураховуючи те, що судом апеляційної інстанції не надано правової оцінки викладеним у запереченнях доводам щодо безпідставності визнання поважними причин пропуску позивачем 15-денного строку звернення до суду, установленого частиною другою статті 99 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), ця справа підлягає направленню на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
119.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
120.          Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
121.          Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08  лютого 2020 року) справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.
122.          Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, Суд уважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та призвело до порушення гарантованих і передбачених процесуальних законодавством прав скаржника.
VII. Судові витрати
123.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
124.           Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія «Манго-Трейд» задовольнити частково.
2.          Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року  скасувати.
3.          Справу №826/15889/15 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія «Манго-Трейд» про застосування заходів реагування направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
4.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      С.А. Уханенко