Справа № 750/2848/20 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/203/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський Апеляційний суд  - суддя Антипець В. М., 
з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності,     ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кутукова  С. О.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 травня 2020 року, 

                                 В С Т А Н О В И В  :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нерчинськ Росія, громадянин України, з вищою освітою, одружений, який має двох неповнолітніх дітей, є інвалідом 3 групи,  зареєстрований  по АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням  штрафу в розмірі 10 200  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору.

Як установив суд, 23 березня 2020 року о 04 годині 58 хвилин по проспекту Миру, 209 в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду щодо нього скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи  тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що призвело до винесення рішення, яке не відповідає фактичним обставинам, а  висновки суду ґрунтуються на припущеннях та не належних доказах, які не доводять факту вчинення ним інкримінованого порушення. 
Вказує на те, що судовий розгляд відбувся за його відсутності, не зважаючи на те, що захисником було заявлено клопотання про його відкладення з поважних причини, а саме через те, що він перебував на стаціонарному лікуванні. Судом даний факт був залишений поза увагою, як і те, що захисник у день судового засідання був зайнятий в іншому процесі та просив відкласти розгляд справи на інший день. Такі дії суду вважає порушенням його права на захист, так як був позбавлений можливості надати пояснення з приводу викладених у протоколі обставин, викликати свідків та поставити їм  запитання.
Також суд позбавив його можливості ознайомитись з матеріалами справи, оскільки на своє клопотання про надання дозволу на ознайомлення з ними він не отримав жодної відповіді та не знав у який час може реалізувати гарантоване йому право.
Постановляючи рішення, суд послався виключно на дані протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту та необ`єктивність судового розгляду, і як результат незаконного судового рішення.
Звертає увагу, що судом не вказано, які він мав ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від медичного або іншого спеціалізованого огляду на стан сп`яніння. Більш того, якби він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то працівники поліції мали б відсторонити його від керування транспортним засобом, але він продовжив рух,  у нього не вилучили  посвідчення водія, що свідчить про безпідставність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактів.

Під час апеляційного розгляду  ОСОБА_1 підтримав  доводи апеляційної скарги та пояснив, що його вперше зупинили і він продув Драгер, який не показав стану сп`яніння, вдруге його зупинили і він вирішив, що його працівники поліції переслідують, а  тому  він закрився в автомобілі і не став відповідати на їх питання та вимоги.

Захисник Кутуков  С. О. підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд про закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях свого підзахисного складу інкримінованого правопорушення. Звернув увагу на численні порушення під час провадження судового розгляду, порушення права ОСОБА_1 на захист, коли він вільний обирати собі захисника і зайнятість адвоката в інших процесах не може ставитись йому у вину.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Положення  ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють  судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи,  якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з клопотанням про відкладення судового розгляду, призначеного на 07 травня 2020 року, через те, що проживає в іншому місті та має потребу в ознайомленні з матеріалами справи. При цьому зазначив, що через оголошення карантинних заходів та відсутністю у власності транспортного засобу, не має змоги прибути в               м. Чернігів (а. с. 24-25).
Звертаючись до  Чернігівського апеляційного суду з апеляційної скаргою, ОСОБА_1 вже заперечує  обставини отримання повідомлення суду та вказує на, що про час та місце судового розгляду дізнався через сайт «Судова влада», що суперечить інформації  викладеній ним  у клопотанні від  28 квітня 2020 року, де він зазначає про те,що саме отримав повідомлення суду.
Клопотання ОСОБА_1 було задоволено та розгляд справи відкладений на 09 годину 21 травня 2020 року, цього часу достатньо для ознайомлення з матеріалами справи і суд не повідомляє час, коли сторона може  ознайомитися зі справою. Право,  а не  обов`язок сторони знайомитися з матеріалами справи може бути реалізовано під час роботи суду, що є загальновідомим і не обмежується жодними умовами.
Посилаючись на неможливість прибуття до місця розгляду справи, ОСОБА_1 укладає в м. Чернігів договір про надання правової (правничої) допомоги та послуги адвоката,  датований 28 квітня 2020 року, з  адвокатом      Кутуковим С. О., що не перешкоджало одержати правову допомогу та ознайомитися з матеріалами справи.
20 травня 2020 року захисник Кутуков С. О. в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що  не може з`явитись у судове засідання через те , що  сам ОСОБА_1 з 20 травня 2020 року перебуває на лікуванні у Чернігівській міській лікарні № 1 і він як захисник не ознайомлений з матеріалами справи  у повному обсязі (а.с.32-33). Разом з тим, суду не надано належно завірених документів на підтвердження перебування ОСОБА_1   на лікуванні. 
Апеляційний суд вважає, що з 28 квітня 2020 року (дата укладення договору про надання правової допомоги) адвокат Кутуков С. О. мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи так і часу, щоб  узгодити та скоригувати графік призначених судових засідань. 
Так, розгляд справи щодо ОСОБА_1 був призначений на 09 годину 21 травня 2020 року, а розгляд справи у Чернігівському районному суді Чернігівської області,  де приймав участь адвокат в якості захисника обвинуваченого, призначений в цей же день,  на 10 годину. 
Відстань від Деснянського районного суду до Чернігівського районного суду  незначна і  захисник мав реальну можливість прибути у судові засідання та забезпечити захист прав та інтересів своїх довірителей.
Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги, надану захисником довідку про те, що ОСОБА_1 з 20 травня 2020 року  перебуває на лікуванні в умовах денного стаціонару ЧМЛ №1 (а.с.37), оскільки вказаний медичний документ наданий в копії, на бланку висновку лікарсько-консультативної комісії. 
Денний стаціонар вказує на те, що хворий має реальну можливість прибути на судове засідання, тим більше, що лікарняний заклад знаходиться у м. Чернігів, а  не  смт. Макарів Київського області, звідки апелянт через карантин, судячи з його заяв,   не міг прибути.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поведінка ОСОБА_1 під час  розгляду справи в суді першої інстанції, в тому числі і з тим, що він зареєстрований в Київській області, а фактично перебуває  та лікується у м. Чернігові, вказують на те, що він зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності, а тому  суд прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення і яка знала про день і час призначення судового розгляду справи.
Пункт 2.5 Правил  дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого     ч. 1 ст. 130  КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того, була особа в стані сп`яніння чи мала ознаки через втому чи хворобливий стан. 
З   протоколу   про   адміністративне   правопорушення  вбачається, що     23 березня 2020 року о 04 годині 58 хвилин на проспекті Миру, 209 в                 м. Чернігові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда СХ9, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від продуття приладу Драгер та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.5).
Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного  сп`яніння   підтверджується   поясненнями   свідків     ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказували на те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився  від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки приладом «Драгер», а також у лікаря, відмовився від дачі пояснень  та від підпису у протоколі (а.с. 8, 9). 
З наявних у справі доказів убачається, що вночі 23 березня 2020 року водій ОСОБА_1 двічі зупинявся поліцейськими та щодо нього були складені два протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, перший раз ОСОБА_1 був зупинений о 02 годині 14 хвилин на вул. М. Небаби, 87, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, був запропонований огляд на встановлення такого стану, від якого водій у присутності двох свідків відмовився (а.с.11). Водію було заборонено керувати автомобілем, а транспортний засіб був залишений на місці зупинки,  оскільки був припаркований з дотриманням Правил дорожнього руху. 
При цьому,  ОСОБА_1 вчинив непокору працівникам поліції під час виконання ними своїх службових обов`язків, відмовився надавати документи на транспортний засіб та не реагував на неодноразові зауваження поліцейських, за що на нього був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП (а.с.12).
З переглянутого відеозапису убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , якому було заборонено керування даним транспортним засобом через підозру, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, був помічений патрульними та вдруге зупинений по проспекту Миру, 209.
На питання поліцейського про те, чому ОСОБА_1 знову керує автомобілем, коли обіцяв за кермо не сідати, останній пояснив це тим, що він загубив телефон і йому необхідно його знайти. У подальшому водій  зачинив вікно автомобіля та хотів залишити місце зупинки, коли йому це не вдалося, сидів всередині транспортного засобу,  розклав переднє сидіння водія та ліг, демонструючи явну неповагу до працівників патрульної поліції, ігноруючи їх запитання. 
Не зважаючи на таку поведінку водія,  поліцейським були роз`яснені причини зупинки, підстави, які викликали необхідність у проходженні огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови від проходження такого огляду та процесуальні права ОСОБА_1 .
У  присутності свідків ОСОБА_1 зробив вигляд, що поліцейських бачить вперше і просто спить в автомобілі, а вони його розбудили, стукаючи у вікно. У подальшому на запитання поліцейського сказав «До побачення», знову закрив вікно, повернувся спиною до поліцейських та свідків і ліг на розкладене вже сидіння.
Працівник патрульної поліції двічі роз`яснив ОСОБА_1 його права, наслідки складання протоколу та вказав, що розгляд справи відбудеться в Деснянському районному суді м. Чернігова.
Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 251 КУпАП та вірно прийнятий судом до уваги під час постановлення судового рішення. 
Даним, викладеним у протоколі, суд надав юридичну оцінку  у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, які поклав в основу свого рішення про визнання винуватості ОСОБА_1   у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. 
За змістом статті саме  протокол про адміністративне правопорушення, разом  з поясненнями особи, свідків та показаннями технічних приладів, є тими доказами, які надають можливість встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність певної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Твердження апелянта про те, що на порушення вимог закону поліцейські не вилучили у нього посвідчення водія та не відсторонили від керування транспортним засобом, суперечать матеріалам справи, з яких убачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не надав документів на право керування транспортним засобом, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень (а.с.19).
Керування  транспортним   засобом   було   заборонено     водію ОСОБА_1 , однак автомобіль не був евакуйований через  перебування у ньому  ОСОБА_1 , який  зачинився всередині транспортного засобу та на вимоги поліцейських не реагував.

За керування транспортним засобом з явними  ознаками алкогольного сп`яніння, за злісну непокору працівникам патрульної поліції, вчинені відповідно 23.03.2020 о 02 год. 11 хв. та о 03 год. на вул. Небаби, 87 в                м. Чернігів, Новозаводський  районний суд м. Чернігова постановою від 30.06.2020 закрив провадження через неявку ОСОБА_1 на виклики суду та закінчення строків, визначених у ст. 38 КУпАП, що не виключає відповідальності ОСОБА_1 за дії, вчинені цієї ж ночі о  04 годині 58 хвилин на проспекті Миру, 209 в  м. Чернігові.
Відсторонення водія від керування транспортним засобом, щодо якого наявні підозри, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, шляхом залишення автомобіля, припаркованого згідно з Правилами дорожнього руху, не є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Водій  ОСОБА_1 , надавши  зобов`язання залишити транспортний засіб на місці зупинки, порушив його, у зв`язку з чим був знову зупинений працівниками поліції  та не виконав вимог Правил дорожнього руху.
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кутуков  С. О. одержали можливість виступити перед судом та надати свої заперечення, які не спростовують правильності висновків суду та вказують на  винуватість   водія  ОСОБА_1 у повному ігноруванні  вимог  пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Постанова суду відповідає фактичним обставинам справи та зібраним доказам,  для її зміни чи скасування законних підстав не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову  Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 травня  2020  року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець