ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/5063/20	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/295/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши 28 липня 2020 р. в залі Тернопільського апеляційного суду адміністративну справу з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420 грн. 40 коп.
Як вбачається із змісту даної постанови, ОСОБА_1 10 березня 2020 року о 23 год. 30 хв. на А/Д Р-41 (обхід м. Тернополя) керував автомобілем марки «ЗАЗ - Славута» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу - газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», на табло якого висвітлило показник 0,96% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , вважаючи постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Стверджує, що про розгляд справи відносно нього суд першої інстанції його не повідомляв, а розглянувши справу у його відсутності, - порушив його право на захист.
Вказує, що копію оскаржуваної постанови він не отримував, а ознайомився з нею лише 17 червня 2020 року, подавши до місцевого суду відповідну заяву.
Зазначає, що оскільки останній день 10-ти денного строку апеляційного оскарження, починаючи від 17 червня 2020 р., випав на суботу (27 червня 2020 року), тому апеляційну скаргу він подав в строк, 30 червня 2020 року, тобто в перший робочий день.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , який надав пояснення з приводу пропуску строку на апеляційне оскарження, приходжу до висновку, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2020 року ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, а саме - 9 квітня 2020 року о 09 год. 15 хв., про що свідчить довідка-телефонограма, складена секретарем судового засідання Гончаренко Л. С.
В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 тим не менш не з"явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд відповідно до вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності останнього.
З протоколу про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 власноруч підписав, вбачається, що останній проживає в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району. Саме на вказану адресу місцевим судом і була направлена копія оскаржуваної постанови. Вже у своїх письмових поясненнях від 10 березня 2020 року, які ОСОБА_1 надав працівникам поліції, останній зазначив, що проживає в АДРЕСА_1 , в той час як у своїй апеляційній скарзі вказав іншу адресу - АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не зміг належним чином обґрунтувати зазначені в матеріалах справи розбіжності щодо його місця проживання.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також відсутність клопотань про поновлення строку, приходжу до висновку, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И В: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2020 року повернути особі, яка її подала.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя