ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/10657/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року (суддя суду 1 інстанції Ільков В.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» № 189-п від 24.10.2019 року. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, зокрема, підписаний особою, яка не має на це відповідні повноваження. Зазначено, що обов`язковою умовою для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки за приписами ст. 78 ПК України є обов`язкова наявність одночасно таких складових: отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства; направлення податковим органом платнику податків відповідного письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальне підтвердження; ненадання платником податків протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідного запиту пояснень щодо виявлених недостовірних даних у його податкових деклараціях. Водночас в оскаржуваному наказі є посиланням лише на положення п.19-1.1 ст. 19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, а тому, на думку позивача,  неможливо ідентифікувати передбачену ПК України фактичну підставу для призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача. Також, посилання в наказі лише  на п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 ПК України та на п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, без зазначення конкретних підстав для перевірки, є не припустимим. Крім того товариство зазначало, що копія наказу, яка була вручена позивачу, завірена головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкових перевірок трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС Дніпропетровської області Олександром Лесюк, відносно якої в ЄДР відсутня інформація про те, що дана особа має право діяти від імені відповідача без довіреності і завіряти копії документів, виданих відповідачем.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у задоволені позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнивши позов у повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що фактично підставою для винесення спірного наказу були запити контролюючого органу, на які позивач на вимогу контролюючого органу не надав документи. Стосовно першого запиту - №96632/10-04-36-14-09 від 21.08.2019 року, позивач зазначив, що останній був направлений не відповідачем, а іншою юридичною особою - Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області і стосувався взаємовідносин позивача тільки з ТОВ «ТД АЛЬТІКА» за червень 2019 року. На цей запит позивач надав відповідь, в якій зазначив про відсутність у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повноважень після 21.08.2019 року, оскільки на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №682-р такі повноваження перейшли до відповідача. Другий запит - №4144/10/04-36-05-09 від 18.09.2019 року стосувався взаємовідносин позивача з ТОВ «ПАЛАНТІС» за липень - серпень 2019 року та вказаний запит не можливо вважати повторним, про що зазначено судом першої інстанції у своєму рішенні, оскільки цей запит не стосувався взаємовідносин позивача з ТОВ «ТД АЛЬТИКА». Таким чином, відповідачем було надіслано лише один запит №4144/10/04-36-05-09 від 18.09.2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «ПАЛАНТІС», в той час як спірний наказ охоплює взаємовідносини з ТОВ «ПАЛАНТІС» та з ТОВ «ТД АЛЬТИКА». Також у вказаних запитах контролюючих органів відсутні докази на підтвердження наявності конкретних обставин (фактів), які б свідчили про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що в свою чергу свідчить про протиправність призначення перевірки відповідно до практики Верховного Суду України.  Крім того, суд першої інстанції помилково встановив, що у відповідача були наявні підстави для призначення перевірки на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та п.п.78.1.1 п.78 ст.78 ПК України, оскільки в наказі жодним чином не обґрунтованітакі підстави. При цьому, зазначені вищі норми (підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та п.п.78.1.1 п.78 ст.78 ПК України) є окремими підставами для призначення позапланової перевірки, що узгоджується з практикою Верховного Суду. 
Представник скаржника у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник відповідача у судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені. 
Відповідно до частини 2  статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» (42950233) зареєстроване як юридична особа, яка перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізьке північне управління, Криворізька північна ДПІ (Довгинцівський район м. Кривий Ріг).
21.08.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській областібуло направлено запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №96632/10-04-36-14-09 від 21.08.2019 року щодо відносин з ТОВ «ТД АЛЬТІКА».
Відповіддю № 159 від 27.09.2019 року  на вказаний запит позивач відмовився надавати пояснення та документальне підтвердження з зазначених у цьому запиті питаннях, посилаючись про відсутність у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повноважень після 21.08.2019 року, оскільки на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №682-р такі повноваження перейшли до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Також зазначено, що запит не містить обов`язкової інформацію що свідчить про порушення позивачем законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та така інформація має бути добута в установленому законом порядку. 
18.09.2019 року відповідачем на адресу позивача було направлено запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №4144/10/04-36-05-09 від 18.09.2019 року щодо відносин з ТОВ «ПАЛАТІНС». 
Відповіддю № 223 від 11.10.2019 року  на вказаний запит позивач відмовився надавати пояснення та документальне підтвердження з зазначених у цьому запиті питаннях, посилаючись на те, що цей запит підписаний не уповноваженою на це особою та в останньому не зазначено інформацію що свідчить про порушення позивачем законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та така інформація має бути добута в установленому законом порядку. 
24.10.2019 року відповідачем на підставі пп.19-1.1 п.19-1.1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75.1.2, п.75.1 ст.75 пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями ГУ ДПС у Дніпропетровській області було винесено наказ №989-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС», в якому зазначено про проведення з 29.10.2019 року перевірки тривалістю 5 робочих днів. Наказано   перевірку провести за період з 01.06.2019 року по  30.06.2019  року з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ТД АЛЬТІКА» (код ЄДРПОУ 42661962) та за період з 01.07.2019 року  по 31.08.2019  року з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ПАЛАТІНС» (код ЄДРПОУ 42724833).
29.10.2019 року до Товариство з обмеженою «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» прибула посадова особа відповідача, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС», проте позивачем повідомленням від 29.10.2019 року за вих. № 274 було  відмовило посадовій особі відповідача у допуску до проведення вищезазначеної документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки на думку останнього, наказ  від 24.10.2019 року №989-п є  протиправним та прийнятий з порушенням норм діючого законодавства України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1ст.20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України  контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. 
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Так, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
В свою чергу пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України встановлює як підставу для проведення позапланової документальної перевірки не надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у разі виявлення недостовірності даних, що міститься у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Відповідно до положень пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7).
Тобто, стаття 16 Податкового кодексу України передбачає обов`язок платника податків надавати документи контролюючому органу лише у випадку надходження належним чином оформленої письмової вимоги у випадках, визначених законодавством.
Порядок оформлення такої письмової вимоги контролюючим органом та підстави для її направлення визначені приписами статті 73 ПК України.
Пункт 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачає, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з положень пункту 82.2 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, проводиться у строк, визначений абзацом першим цього пункту, за наявності за два останні календарні роки одночасно таких умов:
-платником податку подано податкову декларацію про відсутність доходів від провадження господарської діяльності;
- платник податку не зареєстрований як платник податку на додану вартість;
- в контролюючих органах відсутня податкова інформація щодо:
- використання платником податку найманої праці фізичних осіб;
- відкритих платником податку рахунків у банках та інших фінансових установах.
Як вже було зазначено раніше, підставою для прийняття спірного наказу було не надання позивачем документів на запити контролюючого органу. 
Відносно доводів позивача про те, що запит №96632/10-04-36-14-09 від 21.08.2019 року був направлений не відповідачем,  а іншою юридичною особою - Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби»  утворено як юридичну особу публічного права Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 43145015).
Наказом Державної Податкової служби України №14 від 12 липня 2019 року «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» затверджено положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно з пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі поділу органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу.
Відповідно до Наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №17 від 03 вересня 2019 року розпочато виконання Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області покладених на нього Положенням про ГУ ДПС функцій і повноважень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що припиняються.
Таким чином, саме з 03.09.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області розпочато виконання повноважень ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а тому на момент прийняття запиту від 21.08.2019 року у ГУ ДФС у Дніпропетровській області були відповідні повноваження.
При цьому, є хибним посилання позивача, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області та ГУ ДПС у Дніпропетровській області є різні юридичні особи, оскільки відповідач є правонаступником ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а тому вчинені дії та прийняті рішення (надіслані запити до платників податків) ГУ ДФС у Дніпропетровській області мають правові наслідки для відповідача.
Стосовно посилань скаржника, що у вказаних запитах контролюючих органів відсутні докази на підтвердження наявності конкретних обставин (фактів), які б свідчили про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що в свою чергу свідчить про протиправність призначення перевірки відповідно до практики Верховного Суду України (постанова від 16.02.2016р. у справі №826/12651/14, постанова від 01.08.2018р. у справі №804/2071/15), колегія суддів зазначає наступне.

Так, у зазначених запитах контролюючим органом чітко зазначено, що останнім за результатами аналізу податкової інформації, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової та податкової звітності позивача та його контрагентів, а також у зв`язку з виявленням недостовірних даних позивача - показників, які містяться у податкових деклараціях з ПДВ, виявлено можливі порушення  ТОВ «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» п.п. 198.3 ст.198 ПК України, а також не дотримання останнім п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187, п.п. «а» п.198.1 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, у зв`язку з чим контролюючий орган просив на підставі пункту 73.3 статті 73, пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78  та пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених у запитах фактів, у тому числі і за переліком зазначеним у запитах.
Таким чином, відповідачем була виконана вимога пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України щодо зазначення у запитах підстав для їх надіслання із зазначенням інформації, яка це підтверджує.
Також колегія суддів вважає хибними посилання скаржника, що  запити підписані не уповноваженою особою, а саме не керівником контролюючого органу, оскільки відповідно до ст.73 ПК України запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою). 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надіслані платнику податків запити від №96632/10/04-36-14 від 21.08.2019 року та №4144/10/04-36-05-09 від 18.09.2019 року відповідають вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України. 
З огляду на наведене, позивач зобов`язаний був надати наявну в нього запитувану інформацію та відповідні документальні підтвердження, проте на жодний із запитів запитувана  інформація і документи надані не були, що свідчить про невиконання позивачем його обов`язку, передбаченого податковим законодавством.
За таких обставин мало місце безпідставне ненадання позивачем в повному обсязі документів на запити відповідача №96632/10/04-36-14 від 21.08.2019 року та №4144/10/04-36-05-09 від 18.09.2019 року по контрагентам ТОВ «ТД АЛЬТІКА» та ТОВ «ПАЛАТІНС» за період, що перевірявся. 
З урахуванням наведеного позивачем не були надані документальні підтвердження в повному обсязі на письмові запити відповідача, а тому у останнього були наявні передбачені пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України та пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України підстави для призначення документальної позапланової перевірки по взаємовідносинам позивача із зазначеними контрагентами. 
Стосовно доводів скаржника про те, що у відповідача не були наявні підстави для призначення перевірки на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та п.п.78.1.1 п.78 ст.78 ПК України, оскільки в наказі жодним чином не обґрунтовані такі підстави та зазначені вище норми (підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та п.п.78.1.1 п.78 ст.78 ПК України) є окремими підставами для призначення позапланової перевірки, що узгоджується з практикою Верховного Суду у постанові від 14.03.2019 року у справі №808/2603/17, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, Верховний Суд у справі №808/2603/17 підтримав позиції суду першої та апеляційної інстанції щодо наступних обставин: «Так, фактичною підставою для видання оскаржуваного наказу стала податкова інформація, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Дана підстава для проведення позапланової документальної перевірки передбачена пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України. При цьому нормативною підставою для проведення перевірки в оскаржуваному наказі визначено саме пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України, яким передбачено як підставу для проведення позапланової документальної перевірки не надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у разі виявлення недостовірності даних, що міститься у податкових деклараціях, поданих платником податків. Згадувана в тексті наведеної норми недостовірність даних, що міститься у податкових деклараціях, поданих платником податків, полягає у зазначенні у податкових деклараціях відомостей, що суперечать фактичним даним, зазначенні таких відомостей із допущенням неточностей, тобто таких даних, що викликають об`єктивні сумніви у їх вірності, тощо. Разом з тим, оскаржуваний наказ не містить посилань на приписи пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України, між тим містить посилання на приписи пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України, що вірно було встановлено судом першої інстанції».
Таким чином, у справі №808/2603/17 було встановлено факт, коли контролюючим органом в наказі про проведення перевірки не вірно було зазначено нормативну підставу для проведення такої перевірки, оскільки пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України та пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України є різними за своєю суттю.
Водночас, у справі що розглядається, фактично підставою для проведення перевірки є не надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на письмові запити контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту, у зв`язку із отриманням контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також виявленням недостовірності даних, що міститься у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Дані підстави для проведення позапланової документальної перевірки передбачені пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України та пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України  та відповідні посилання на вказані норми є і в спірному наказі. 
При цьому, як вже зазначено раніше, у запитах контролюючий орган зазначає вказані норми (пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України та пп.  78.1.4  п.  78.1  ст.  78 ПК України), як на підставу щодо прийняття цих запитів. 
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що перевірка може бути проведене як за наявності однієї із підстав передбачених у пп.  78.1.1. п.  78.1  ст.78 ПК України або у пп.  78.1.4. п.  78.1  ст.78 ПК України, так і за наявності одразу обох підстав як у даному випадку. 
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для врахування висновків Верховного Суду у справі №808/2603/17, оскільки як вже зазначено, обставини у справі що розглядається не є тотожними що у справі №808/2603/17. 
Щодо доводів позивача про те, що  оскаржуваний наказ від 24.10.2019 року №989-п підписаний не уповноваженою на те особою - ОСОБА_1 ,  то суд першої інстанції правильно відхилив ці доводи, оскільки згідно з наказу ГУ ДПС від 06.09.2019 року №24 «Про надання повноважень» в п.1 зазначено про те, що на ОСОБА_1 надаються повноваження з правом підписання наказів про проведення документальних планових, позапланових та фактичних перевірок (пункт 77.4 статті 77, пункт 78.4 статті 78, пункт 79.2 статті 79 , пункт 80.2 статті 80, пункт 81.1 статті 81 ПК України).
Також колегія суддів зазначає, що факт підписання копії наказу, який був вручений позивачу, не виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС Чуб Г.В. не може бути окремою підставою для скасування спірного наказу, оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що оригінал наказу підписаний уповноваженою особою за наявності правових підстав для його винесення із додержанням форми та процедури прийняття такого наказу. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контролюючим органом правомірно винесено оскаржуваний наказ від 24.10.2019 року №989-п, оскільки позивачем не надано у встановленому законодавством порядку пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити відповідача №96632/10/04-36-14 від 21.08.2019 року та №4144/10/04-36-05-09 від 18.09.2019 року, які оформлено у відповідності до вимог статті 73 ПК України на підставі отриманої податкової інформації та виявлених недостовірних даних у податкових декларацій з ПДВ, а тому позов задоволенню не підлягає як і апеляційна скарга, доводи якої не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГСЕРВІС ПЛЮС» - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з 10.09.2020 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров