УХВАЛА
Іменем України
06 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 486/2075/14-ц
провадження № 61-8650ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 травня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 23 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2007 року 
№ 2129-006/07Р у розмірі 6 602,86 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 851,00 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 3 751,86 доларів США.
31 травня 2017 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 2, згідно якого останнє отримало права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором від 12 березня 2007 року № 2129-006/07Р, що був укладений між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 .
Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило суд замінити стягувача у справі ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами № 486/2075/14-ц.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 травня 2020 року, заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 23 листопада 2015 року у справі № 486/2075/14-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором від 12 березня 
2007 року № 2129-006/07Р у розмірі 6 602,86 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 851,00 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 3 751,86 доларів США, а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» у відшкодування судового збору 427,54 грн, з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
03 червня 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 травня 
2020 року.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ). 
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 
512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 (провадження 
№ 61-12076св18). 
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. 
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.  
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановивши, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло всіх прав кредитора ПАТ КБ «Правекс-Банк», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором від 12 березня 2007 року № 2129-006/07Р, дійшов правильного висновку, що товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 
від 04 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 27 травня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
 
С. Ю. Бурлаков
 
М. Є. Червинська