ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року

м. Київ
справа №818/1663/16
провадження №К/9901/32616/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко   Н.В., суддів: Берназюка   Я.О., Желєзного   І.В., розглянувши у порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічука Олега Івановича на постанову Сумського окружного адміністративного суду у складі судді            Шаповала М.М. від 24 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Бондара В.О., Калиновського В.А., Калитки О.М. від 11 травня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко   І.М., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Авант-Банк» Ларченко І.М. щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Авант-Банк», вклади яких гарантовано підлягають відшкодуванню за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко І.М. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 в сумі 50505,04 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Авант-Банк» Ларченко   І.М. щодо невнесення ОСОБА_1 . вкладника ПАТ «Авант-Банк» відповідно до договору № 2250000791 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної карти, до переліку вкладників ПАТ «Авант-Банк», вклади яких гарантовано підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко І.М. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Авант-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Задовольняючи позовні вимори, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної  інстанції, виходив з того, що відповідач не надав доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме те, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, а тому відсутні підстави для визнання нікчемним правочину у даному випадку.
Відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин порушує публічний порядок, чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Твердження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.
Відповідачами не спростована наявність у позивача платіжного доручення, яке є доказом внесення на рахунок банку грошових коштів у розмірі 65800,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Кічук О.І. звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 грудня 2015 року між ПАТ «Авант-Банк» (банк) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір                                             № РКО-Ф/15/НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 на який було перераховано кошти у розмірі 65800,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 30 від 30 грудня 2015 року.
11 січня 2016 року між ПАТ «Авант-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2250000791 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого з поточного рахунку позивача № НОМЕР_1 були перераховані кошти у розмірі 65800,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 15 січня 2016 року.
29 січня 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову            № 44 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 29 січня 2016 року № 96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 29 січня 2016 року № 96 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Авант-Банк» строком на один місяць із 29 січня 2016 року до 28 лютого 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Авант-Банк», визначені статтями 37 - 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І.М. строком на один місяць із 29 січня 2016 року до 28 лютого 2016 року включно.
26 лютого 2016 року на підставі постанови Правління Національного банку України    № 109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 262 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26 лютого 2016 року № 262 призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Авант-Банк», визначені статтями 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І.М. строком на два роки із 26 лютого 2016 року до 25 лютого 2018 року включно.
6 жовтня 2016 року Виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2021 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора ПАТ «Авант-Банк» Чернявській О.С.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2065 від 22 травня 2017 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора Авант-Банку Кічуку О.І.
Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Авант-Банк» опубліковано в газеті «Голос України» № 39 (6293) від 2 березня 2016 року.
Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання коштів вкладники ПАТ «Авант-Банк» з 2 березня 2016 року по 12 квітня 2016 року могли звертатись до установ банків-агентів Фонду:                АТ «ОТП БАНК» та АТ «УКРСИББАНК».
23 лютого 2016 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» згідно наказу № 57 від 23 лютого 2016 року були застосовані наслідки нікчемності правочину і з карткового рахунку позивача були частково повернуті грошові кошти в розмірі 50505,04 грн за операцією від                         30 грудня 2015 року, також позивача не було внесено до переліку вкладників                 ПАТ «Авант-Банк», вклади яких гарантовано підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2250000791 від                       11 січня 2016 року про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки в розмірі 50505,04 грн. 
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію               ПАТ «Авант-Банк» листом  від 25 лютого 2016 року № 82314 повідомила                          ОСОБА_1 про нікчемність операції по перерахуванню коштів на поточний рахунок  № НОМЕР_1, проведеної 30 грудня 2015 року на суму 65800,00 грн, з подальшим перерахуванням цієї суми на картковий рахунок № НОМЕР_2 та договору № 2250000791 від 11 січня 2016 року на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

6. Дізнавшись про відсутність у переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення його до переліку вкладників, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 29 січня 2016 року «Про віднесення ПАТ «Авант-банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29 січня 2016 року № 96 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.
Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів) укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі і договорів), що є
нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
З метою дотримання вимог Закону, уповноваженою особою було створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями.
В ході проведення перевірки було виявлено наявність ознак нікчемності правочинів у ряді договорів та операцій, між ТОВ «АБЦ ПЛЮС» та ОСОБА_1 включно. За результатами перевірки було виявлено, що ТОВ «АБЦ ПЛЮС» перерахував суму коштів на рахунок ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що з огляду на платіжний стан         ПАТ «Авант-Банк», для такого клієнта існували ризики, щодо незадоволення його вимог в результаті ліквідації ПАТ «Авант-Банк».
ТОВ «АБЦ ПЛЮС» ініціювало перерахування коштів з власного рахунку на рахунок позивача у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом такому ініціатору переказу та/або отримувачу переказу.
Судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішень не враховано, що операції по перерахуванню коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб -клієнтів банку, які були проведені в період дії постанови Національного банку України № 878/БТ від 10 грудня 2015 року і призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, - визнані нікчемними.
Будь-які правочини, вчинені клієнтами неплатоспроможних банків, які спрямовані на отримання ними грошових коштів в порушення черговості виплат, що встановлена статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також на незаконне відшкодування (додаткову компенсацію за рахунок держави) понад суми грошових коштів, визначену статтею 26 Закону, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства і є нікчемними в силу приписів статті 228 Цивільного кодексу України.
Судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішень не враховано положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону, згідно якої правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
В даному випадку саме юридична особа ТОВ «АБЦ ПЛЮС» - кредитор банку отримає переваги перед іншими кредиторами, шляхом надання фізичній особі фінансової позики на безоплатній основі, яку згодом фізична особа зобов`язана повернути юридичній особі.
Таким чином юридична особа ТОВ «АБЦ ПЛЮС» в порушення порядку задоволення вимог кредиторів, встановлених статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», першочергово отримає кошті, що знаходились на його гатунку до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та ліквідації банку.
Судами першої та апеляційної інстанцій не взято до уваги постанову Правлінн НБУ         № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк»  до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 10 грудня 2015 року, згідно з якою діяло обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (копія Постанови наявна в матеріалах справи).
Операція щодо перерахування коштів від ТОВ «АБЦ ПЛЮС» до ОСОБА_1 була здійснена з порушенням зазначеної постанови.
З огляду на викладене, рішення уповноваженої особи Фонду від 23 лютого 2016 року в частині  визнання правочину (операції), проведеного між ТОВ «АБЦ ПЛЮС» та ОСОБА_1 , нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме: проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника є правомірним та обгрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.
Судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішень не враховано та не надано належної оцінки діям юридичної особи ТОВ «АБЦ ПЛЮС», а саме: операції щодо перерахування коштів у сумі 65800,00 грн від ТОВ «АБЦ ПЛЮС» позивачу, яка була проведена грудня 2015 року, тобто на момент дії постанови НБУ № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк»  до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 10 грудня 2015 року.
Оскільки перерахування коштів на рахунок позивача в сумі 65800,00 грн було здійснено під час дії заборони щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за якими збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов`язкова виконання, уповноважена особа Фонду вважає, що рішення відповідача в частині визнання правочину (операції), проведеної по рахунку позивача, нікчемним є обгрунтованим.

8. ОСОБА_1 подано заперечення на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Кічука О.І. на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

10. Пунктом 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

11. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

12. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

13. Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

14. Відповідно до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

15. Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.
16. Частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
17. Згідно із частиною 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

18. Відповідно до частини 5 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною 3 цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000,00 грн.

20. Згідно з пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення), передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

21. Суд зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

22. Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

23. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

24. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

25. Уповноважена особа Фонду дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

26. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач уклав з ПАТ «Авант-Банк» договори банківського рахунку фізичної особи, та  про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки, та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти, отже, у розумінні закону, позивач є вкладником.

27. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення ПАТ ««Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

28. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Авант-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Авант-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

29. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

30. Також, колегія суддів звертає увагу, що положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можуть бути застосованими до договорів банківського рахунку фізичної особи, та про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки, укладених між позивачем та ПАТ «Авант-Банк», оскільки на підставі цих договорів у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови договорів не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

31. З приводу посилань відповідача на те, що спірний правочин було укладено в період дії обмежень, встановлених постановою НБУ про визнання банку проблемним, суд зазначає, що відповідно до приписів статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» положення вказаної постанови є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача з її положеннями відповідачами надано не було, як і не надано доказів доведення керівництвом такої інформації і до відповідальних працівників банку, якими було оформлено з позивачем спірний договір банківського вкладу.

32. Суд не бере до уваги покликання відповідача на те, що надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) рахунків інших клієнтів, на яких була розміщена значна сума коштів, що свідчить про нікчемність правочину, з огляду на те, що повідомлення про нікчемність правочину від 25 лютого 2015 року № 82314 не містило посилань на пункт 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а нікчемним правочин визнався виключно відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

33. Отже, колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача (включити до переліку вкладників), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Авант-Банк» за рахунок Фонду.

34. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від                24 жовтня 2019 року у справі № 826/12934/16 та від 21 листопада 2019 року у справі № 826/12977/16.

35. Разом із цим, суд касаційної інстанції враховує те, що відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку відшкодування Фондом коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

36. Колегія суддів зауважує, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 823 від 26 травня 2016 року внесено зміни до Положення            № 14. Пункт 5 розділу ІІ вказаного Положення викладено у новій редакції, зокрема, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

37. Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Схожі приписи містяться і в пункт 6 розділу ІІ вказаного Положення чинних станом на момент розгляду справи.

38. Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має надати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

39. З огляду на те, що станом на дату розгляду справи відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження Фонду, належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання уповноваженої особи Фонду надати доповнення до переліку стосовно позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Авант-Банк» за рахунок Фонду.

40. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від                 21 лютого 2019 року у справі № 820/167/16 та від 23 січня 2020 року у справі                  № 820/3183/18.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. Відповідно до частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. Частинами 1, 4 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

43. За наведених обставин постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11травня 2017 року слід змінити, виклавши у редакції цієї постанови; в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій - залишити без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 351, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічука Олега Івановича задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини постанови Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у такій редакції:
«Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» щодо невнесення Гудименка Володимира Вікторовича вкладника Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» відповідно до договору № 2250000791 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної карти, в перелік вкладників Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк», вклади яких гарантовано підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 , за якими вкладник Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» має право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб».

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                       Н.В.   Коваленко

судді                                                                                                           Я.О.   Берназюк

                                                                                                               І.В.   Желєзний